Справа № 305/435/22

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       30 вересня 2025 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Мацунича М.В.
суддів – Собослоя Г.Г., Джуги С.Д.
за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2022 року, ухваленого головуючим суддею Ємчук В.Е., в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законного представника ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: органу опіки і піклування Рахівської міської ради, органу опіки і піклування Ясінянської селищної ради Рахівського району, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача державного реєстратора Тячівської міської ради Лазар Діани Василівни про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень

встановив:

У березні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законний представник ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ТОВ «Кредитні ініціативи», третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: органу опіки і піклування Рахівської міської ради, органу опіки і піклування Ясінянської селищної ради Рахівського району, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача державного реєстратора Тячівської міської ради Лазар Д.В. про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Позов обґрунтований тим, що 06.07.2020 державний реєстратор Тячівської міської ради Лазар Д.В. прийняла рішення про державну реєстрацію за ТОВ "Кредитні ініціативи" права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення будівлі кафе-бару "Колиба", що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Підставою для прийняття цього рішення згідно з Довідкою з Реєстру нерухомості від 19.02.2022 є іпотечний договір, серія та номер 1416, виданий 03.09.2007 приватним нотаріусом Рахівського районного нотаріального округу Маріна А.С. 
Кредитний договір серія та номер 1416, виданий 31.08.2007 видавник АКПІБ філія Відділення Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області" Повідомлення-вимога серія та номер 162, видана 04.03.2020, видавник ТОВ "Кредитні ініціативи", Повідомлення про вручення серія та номер б/н, видавник Укрпошта, Довідка про внесення інформації зі звіту про оцінку до єдиної бази даних звітів про оцінку, серія та номер б/н виданий 04.06.2020 видавник ТОВ "Бізнес АССІСТ", Інформація зі звіту про оцінку, серія та номер б/н, видана 04.06.2020, видавник ТОВ "БІЗНЕС АССІСТ". 
Вважають, що це рішення було вчинене з численними порушеннями законодавства, порушує права неповнолітніх власників, підлягає скасуванню з одночасним припиненням права власності на будівлю кафе-бару "Колиба" за відповідачем. 
Так, зокрема у січні 2019 року ТОВ "Кредитні ініціативи" звернулося в суд з позовом до спадкоємців ОСОБА_5 , якими є його діти ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
05.08.2021 Рахівський районний суд Закарпатської області ухвалив рішення у цій справі про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що позивач не звернувся до спадкоємців кредитора із вимогою у шестимісячний строк, позивач не мав права нараховувати відсотки після пред`явлення достроково вимоги про повернення кредитних коштів, а також з тих підстав, що позивач пропустив строк давності, про застосування якої було заявлено відповідачами, без поважних причин. 
Відповідач саме в період перебування на розгляді у Рахівському районному суді цієї справи звернувся до державного реєстратора про реєстрацію іпотечного майна за собою і державний реєстратор прийняла рішення про державну реєстрацію за ТОВ «Кредитні ініціативи" кафе-бару "Колиба", яке належало позивачам, як спадкоємцям ОСОБА_5 . 
Крім того, зазначають, що оцінка вартості іпотечного майна проводилася з порушенням, оскільки, огляд об`єкта експертом не проводився. Також їх не було належним чином повідомлено про звернення стягнення на предмет іпотеки.
З врахуванням наведеного, позивачі просили суд скасувати рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Лазар Д.В. від 06.07.2020 з індексним номером 52969957 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на будівлю кафе-магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованої за адресою АДРЕСА_1 , згідно з яким у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на будівлю кафе-магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою АДРЕСА_1 за ТОВ "Кредитні ініціативи" та припинити право власності ТОВ «Кредитні ініціативи» на таке майно. Стягнути судовий збір.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2022 року позов задоволено. 
Скасовано рішення державного реєстратора Тячівської міської ради Лазар Д.В. від 06.07.2020 з індексним номером 52969957 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на будівлю кафе-магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 , розташованої за адресою АДРЕСА_1 , згідно з яким у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на будівлю кафе-магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою АДРЕСА_1 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи".
Припинено право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на будівлю кафе-бару "Колиба", розташовану за адресою АДРЕСА_1 .
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи", на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 1 984,80 грн.

ТОВ "Кредитні ініціативи" подало апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Вважає, що судом задоволено позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права        власності,  припинення  права власності всупереч того, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушених прав. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року №199/8324/19 остаточно сформулювала правову позицію про те, що способом захисту прав власників майна є витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки скасування незаконної реєстраційної дії не забезпечує повний захист порушеного права власника майна.
При цьому відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.
Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для відновлення його права (пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-и (провадження № 14-256цс18).
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19).
Не погоджується також з висновком суду про те, що реєстраційна справа, не містять доказів про те, що відповідач в передбаченому Законом порядку здійснив реєстрацію відомостей про звернення стягнення на предмет іпотеки у Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, тобто повідомлення боржників про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання відбулося з порушенням, зазначених вище норм, а отже державний реєстратор повинна була відмовити у реєстрації права власності па предмет іпотеки за відповідачем.
Так, статтею 1 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зазначено, що даний Закон визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
Отже, норми Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взагалі не підлягають застосуванню до даних правовідносин, а із змісту Постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц (14-83цс18) вбачається, що предметом спору являлось визнання виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет застави - транспортного засобу таким, що не підлягає виконанню. Тобто, такі висновки не могли бути враховані судом при розгляді вказаної справи.
Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні також посилається на преюдиціальність фактів, встановлених рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 25.06.2021 у цивільній справі № 305/161/19, яким відмовлено у задоволенні позову ТОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законним представником яких є ОСОБА_4 , у зверненні стягнення на предмет іпотеки.
При цьому, вищезазначеним рішення суду було підтверджено той факт, що позивачі являються спадкоємцями, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_5 .
Отже, набуття іпотекодержателем ТОВ «Кредитні ініціативи» у позасудовому порядку права власності на предмет іпотеки, а саме: на будівлю кафе-магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованої за адресою АДРЕСА_1 , відповідає погодженим сторонами умовами Іпотечного договору, ЗУ «Про іпотеку» та частині 1 статті 1282 ЦК України, оскільки, задоволено вимоги саме в межах вартості майна, одержаної у спадщину спадкоємцями, що прийняли спадщину.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що відповідно до умов Кредитного договору №1416 від 31 серпня 2007 року, укладеного між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) в особі керуючого філією "Відділення Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області", ОСОБА_6 та ОСОБА_5 (далі Договір), позичальник ОСОБА_5 отримав кредит у сумі 30 000 доларів США.
Розділом 4 Договору встановлено, що виконання зобов`язань за цим Договором забезпечується іпотекою нерухомості нежитлового приміщення - будівлі кафе-бару "Колиба", розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 103,54 кв.м, оціночна вартість 332 176 гривень.
Для забезпечення виконання зобов`язання позичальника, між Акціонерним комерційним промислово-інвестиційним банком (закрите акціонерне товариство) в особі керуючого філією "Відділення Промінвестбанку в м. Рахів Закарпатської області" Климпуша І.О. та іпотекодавцем ОСОБА_5 було укладено Іпотечний договір №1416 від 03 вересня 2007 року, за умовами якого ОСОБА_5 передав банку в іпотеку належну йому на праві власності в цілій частині будівлю кафе-бару "Колиба", розміщену за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з порушенням умов кредитного договору Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" у 2011 році зверталося в суд із позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1416 від 31 серпня 2007 року.
За результатом розгляду спору Рахівський районний суд Закарпатської області 15.11.2011 ухвалив рішення у справі №2-1038/11, яким стягнуто з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" заборгованість за кредитним договором №1416 від 31 серпня 2007 року в сумі 31882,62 долара США. Вказане рішення суду набрало законної сили 28.12.2011 та на виконання цього рішення 09.12.2011 Рахівським районним судом Закарпатської області було видано виконавчий лист.
17 грудня 2012 року, між Відповідачем та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" був укладений Договір про відступлення прав вимоги та Договір про передачу прав за договорами забезпечення, відповідно до якого Публічне акціонерне товариство «Акціонерний промислово-інвестиційний банк» передав Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Кредитний портфель, внаслідок передачі якого Новий Кредитор набув усіх прав вимоги Первісного Кредитора за Кредитними договорами та Договорами забезпечення, від Позичальників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань, правом звернення стягнення за Кредитними договорами на заставлене майно, та іншими правами вимоги за Кредитними договорами та Договорами Забезпечення.
Позичальник ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Рахівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області 17.05.2016.
Після смерті ОСОБА_5 спадкоємцями за законом першої черги спадкування, які прийняли спадщину, є діти померлого - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які на момент смерті ОСОБА_5 були неповнолітніми.
Постановою державного виконавця Рахівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області Красевич М.Ф. від 29.12.2017 виконавче провадження №52399509 з примусового виконання виконавчого листа №2-1038/11 виданого 09.12.2011 Рахівським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_5 на користь ТОВ "Кредитні ініціативи" заборгованості за кредитним договором №1416 від 31 серпня 2007 року в сумі 31882,62 долара США та 1820 гривень судових витрат закінчено, у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_5 .
У зв`язку з тим, що станом на 16.05.2016 за громадянином ОСОБА_5 значилася заборгованість за кредитним договором №1416 від 31 серпня 2007 року у розмірі: 66890 доларів США, що за курсом НБУ станом на 16.05.2016 становила 1702504,38 гривні, з яких за кредитом - 27053,85 долара США, що за курсом НБУ станом на 16.05.2016 становило 688579,32 гривні; по відсотках - 18653,58 долара США, що за курсом НБУ станом на 16.05.2016 становило 474774,18 гривні; пеня - 21182,90 долара США, що за курсом НБУ станом на 16.05.2016 становило 53915,88 гривні, Товариство з обмеженою відповідальністю 25.01.2019 року звернулося до Рахівського районного суду Закарпатської області з позовом до спадкоємців ОСОБА_5 - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , законним представником яких була ОСОБА_7 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.
За наслідками розгляду цієї справи 25.06.2021 було ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову (справа 305/161/19 провадження по справі 2/305/41/21. Підставою для відмови у задоволенні позову було те, що позивач не надав суду жодних доказів того, що він пред`явив вимоги до спадкоємців у шестимісячний строк, встановлений ч. 2 ст. 1281 ЦК України. Крім того, суд встановив, що пред`явивши 07 жовтня 2011 року позовну вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом, а також неустойки. 
Попри наявність відкритого провадження у зазначеній вище справі, тобто існування невирішеного між сторонами спору з приводу виконання Кредитного договору №1416 від 31.08.2007, відповідач звернувся до державного реєстратора Тячівської міської ради Лазар Діани Василівни, яка 06.07.2020 прийняла рішення про державну реєстрацію за Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" права власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення будівлі кафе-бару "Колиба", що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . 

Положеннями статті 37 Закону «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.
Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку», іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація прав проводиться в такому порядку з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Державні реєстратори зобов`язані надавати до відома заявників інформацію про перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав. Під час подання заяви про державну реєстрацію прав заявник зобов`язаний повідомити державного реєстратора про наявність встановлених законом обтяжень речових прав на нерухоме майно.
Частиною 1 статті 35 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем й іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.
Частиною 5 статті 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

З реєстраційної справи №2115273521236 щодо державної реєстрації права власності нежитлового приміщення будівлі кафе-бару "Колиба" за ТОВ "Кредитні ініціативи" слідує, що підставою для прийняття державним реєстратором оскаржуваного рішення, були надані відповідачем документи: Іпотечний договір №1416 від 03.09.2007 року, кредитний договір №1416 від 31.08.2007, графік погашення кредиту (Додаток №1 до Кредитного договору №1416 від 31.08.2007 року), умови надання кредиту та розрахунок реальної вартості кредиту, повідомлення-вимога представника ТОВ "Кредитні ініціативи" адвоката Мельника Я.Ю. №162 від 04.03.2020 адресована ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їх законному представнику ОСОБА_8 про усунення порушення за Кредитним договором №1416 від 31.08.2007 у тридцятиденний строк, докази направлення цієї вимоги, довідка про внесення інформації зі звіту про оцінку до єдиної бази даних звітів про оцінку ТОВ "БІЗНЕС АССІСТ" від 04.06.2020, а також інформація зі звіту про оцінку щодо об`єктів торговельної нерухомості нежитлової будівлі кафе-бару "Колиба" загальною площею 103, 54 м. кв, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 04.06.2020 ТЖВЕОЮ353725.
Згідно з частинами 2-4 статті 1281 Цивільного кодексу України кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права.
Частина 4 статті 82 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Тобто, обставини встановлені рішенням суду не доказуються при розгляді інших справ, в яких беруть участь ті ж особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Преюдиціальність дає привілей стороні у справі повторно не доказувати такі факти для обґрунтування своїх позовних вимог, а іншій стороні не дає права спростовувати ці факти іншими засобами доказування.

Селищний голова смт Ясіня Андрій Делятинчук, як особа, яка очолює орган опіки та піклування Ясінянської селищної ради, надав висновок від 10.06.2022 за №724, з якого вбачається, що працівниками служби у справах дітей Ясінянської селищної ради розглянуто пакет документів по даній справі та здійснено виїзд на об`єкт нерухомого майна - нежитлове приміщення кафе-бару "Колиба" за адресою АДРЕСА_1 , який на момент обстеження був зачинений. Діти ОСОБА_9 та ОСОБА_10 проживають у АДРЕСА_1 . На даний час батько дітей - ОСОБА_5 помер. Після смерті ОСОБА_5 його діти ОСОБА_1 (на даний час повнолітній), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 прийняли спадщину. Державним реєстратором Тячівської міської ради 06.07.2020 було здійснено перереєстрацію права власності нерухомого майна нежитлове приміщення кафе-бару "Колиба" за адресою АДРЕСА_1 , яке належить до спадкового, без відома та згоди законного представника неповнолітніх спадкоємців. При цьому спір між сторонами щодо предмета іпотеки вирішувався Рахівським районним судом, який 25.06.2021 ухвалив рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ "Кредитні ініціативи" про звернення стягнення на предмет іпотеки. Тому вивчивши всі матеріали заслухавши дане питання на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ясінянської селищної ради 18.05.2022 орган опіки та піклування з метою захисту прав неповнолітніх вважає за необхідне задовольнити даний позов.
З дослідженої в судовому засіданні реєстраційної справи щодо здійснення реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем, апеляційним судом встановлено, що в такій відсутні оригінал рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_7 та квитанції Укрпошти з направлення на адресу останньої повідомлення-вимоги №162 від 04.03.2020. 
При цьому ОСОБА_4 заперечую факт отримання повідомлення-вимоги від 04.03.2020.
Разом з цим, апеляційним судом вжито процесуальні заходи щодо отримання від державного реєстратора відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Лазар Д. та ТОВ «Кредитні ініціативи» оригіналів документів, на підставі яких було здійснено державну реєстрацію прав на предмет іпотеки будівлі кафе-бару «Колиба», що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . 
Однак, на виконання ухвали апеляційного суду від 03 квітня 2025 року державним реєстратором відділу державної реєстрації Тячівської міської ради Лазар Д. надіслано не посвідчені у встановленому законом порядку копії реєстраційної справи №2115273521236 щодо реєстрації спірного майна, які заперечуються ОСОБА_4 та її представником адвокатом Свидою О.Г.
Водночас, ТОВ «Кредитні ініціативи» не виконало ухвалу апеляційного суду про витребування оригіналів документів на підставі яких було здійснено державну реєстрацію іпотечного майна.
Відтак, колегія суддів позбавлена процесуальної можливості спростувати доводи ОСОБА_4 в частині її тверджень щодо неотримання претензії-вимоги та підтвердження, чи спростування даного факту, у передбачений законом спосіб.
Відповідно до вимог ч.3,4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Встановивши, що державна реєстрація спірного майна була здійснена з порушенням вимог ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку», тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про скасування рішення державного реєстратора щодо реєстрації права власності на будівлю кафе-магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", розташованого за адресою АДРЕСА_1 за ТОВ "Кредитні ініціативи".

Щодо доводів апеляційної скарги щодо обрання позивачами неналежного способу захисту.
Приписами частини першої статті 36 Закону України «Про іпотеку» визначено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.
Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» врегульовані питання передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки.
Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на момент звернення з позовом).
Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (частина друга статті 37 Закону України «Про іпотеку» у редакції, чинній на момент звернення з позовом).
Розділом 5 іпотечного договору № 1416 від 03.09.2007 передбачено іпотечне застереження про задоволення вимог іпотеко держателя та надає останньому право звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом прийняття іпотеки у власність іпотекодержателю чи продаж такого від імені іпотеко держателя майна будь-якій особі. 
Передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки відповідно до статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом визнання права власності на предмет іпотеки - це виключно позасудовий спосіб урегулювання спору, який сторони встановлюють самостійно в договорі. З урахуванням вимог статей 328, 335, 392 ЦК України у контексті статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку» суди не наділені повноваженнями звертати стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нього за іпотекодержателем. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постановах від 21.03.2018 у справі № 760/14438/15-ц, від 29.05.2018 у справі № 369/238/15-ц, від 13.03.2019 у справі № 520/7281/15-ц.
Тобто, на підставі іпотечного застереження в іпотечному договорі № 1416 від 03.09.2007 відповідач (іпотекодержатель) прийняв рішення про звернення стягнення на іпотечне майно в позасудовому порядку, шляхом державної реєстрації такого 06.07.2020 за ТОВ "Кредитні ініціативи" на праві власності на об`єкт нерухомого майна - нежитлового приміщення будівлі кафе-бару "Колиба", що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , державним реєстратором Тячівської міської ради ОСОБА_11 . 
Отже, відповідач вчинив дії, спрямовані на набуття права власності на нерухоме майно в позасудовому порядку на підставі іпотечного договору, укладеного з позивачем. А Державний реєстратор у встановленому Законом № 1952-IV порядку здійснив реєстраційну дію (виконав визначену законом технічну функцію) щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачем.
Позивачі в особі їх законного представника звернулись до суду з позовом про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за відповідачем. Тоді як відповідач вважає такий спосіб захисту неналежним.
Колегія суддів зауважує, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України).
У статті 16 ЦК України та статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначені загальні способи захисту цивільних прав та інтересів. Ці способи захисту є універсальними для всіх правовідносин та можуть бути застосовані особою для врегулювання спірних правовідносин. Застосовувані способи захисту цивільних прав мають відповідати характеру спірних правовідносин та природі спору, що існує між сторонами.
       Якщо позивач (іпотекодавець) вважає порушеними свої права на предмет іпотеки (внаслідок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки відповідачем), він може, з огляду на фактичні обставини, вимагати відновлення становища, яке існувало до порушення (пункт 4 частини другої статті 16 ЦК України). Цей спосіб захисту застосовується у випадку вчинення однією із сторін правопорушення, в результаті чого порушені права та законні інтереси іншої сторони. При цьому позивач повинен довести, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснено всупереч вимогам закону, тобто з порушенням прав позивача.
       Як зазначено вище, у цій справі суди встановили порушення прав позивача. Як наслідок, суду необхідно встановити належний та ефективний спосіб захисту прав позивача з огляду на обставини цієї справи. 
       Велика Палата Верховного Суду послідовно виснувала щодо ефективних способів захисту при неодноразовому відчуженні майна. Відповідно до її висновків захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, що було неодноразово відчужене, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до останнього набувача цього майна з підстав, передбачених статтями 387 та 388 ЦК України. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна, не є ефективним способом захисту права власника (пункти 73, 75 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц; пункти 84, 86 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16).
       Разом із цим судом першої інстанції було встановлено, що спірне нерухоме майно не відчужувалось третім особам. На момент звернення позивача з позовом та розгляду справи судом першої інстанції право власності на спірне нерухоме майно було зареєстровано за ТОВ «Кредитні ініціативи».
       Апеляційним судом встановлено, що підставою виникнення у ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на об`єкт спірного нерухомого майна є іпотечний договір № 1416. Іпотекодавцем за цим договором є позивачі як спадкоємці ОСОБА_5 , а іпотекодержателем - ТОВ «Кредитні ініціативи» як правонаступник. 
       Тобто між позивачами та ТОВ «Кредитні ініціативи» наявні договірні відносини (іпотечний договір № 1416), які регулюють звернення стягнення на спірне нерухоме майно. ТОВ «Кредитні ініціативи» звернув стягнення на спірне нерухоме майно на підставі зазначеного договору. 
       Велика Палата Верховного Суду зауважує, що обраний позивачем спосіб захисту прав повинен відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами.
       За загальним правилом речово-правові способи захисту прав особи застосовуються тоді, коли сторони не пов`язані зобов`язально-правовими відносинами, що визначають їх зміст та правову природу.
       Якщо спір стосується правочину, укладеного власником майна, то його відносини з контрагентом мають договірний характер, що зумовлює і можливі способи захисту його прав. Водночас, коли власник та володілець майна не перебували у договірних відносинах один з одним, власник майна може використовувати речово-правові способи захисту.
       Зважаючи на обставини цієї справи, які існували на момент звернення позивача з позовом та прийняття рішення судом першої інстанції, для захисту порушеного права власності позивача необхідно відновити становище, яке існувало до порушення. Вказане відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України.
       Відповідно до частини четвертої статті 37 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, чинній на момент звернення з позовом) рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді.
       При цьому абзацом другим частини третьої статті 26 Закону № 1952-IV (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) встановлено, що у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.
       Оскільки порушення права власності позивачів відбулось у результаті державної реєстрації права власності на спірне нерухоме майно за ТОВ «Кредитні ініціативи», заявлені ними позовні вимоги про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав від 06.07.2020 опосередковують відновлення становища, яке існувало до порушення. 
       Отже, враховуючи обставини конкретної справи та за умови, якщо правовідносини між сторонами щодо спірного нерухомого майна мають договірний характер та таке майно не було відчужено до третіх осіб, вимога про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на нерухоме майно не може бути розцінена судами як неналежний спосіб захисту. Задоволення такого позову призводить до внесення державним реєстратором до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про речове право позивача на спірне нерухоме майно. Це відновлює становище, яке існувало до прийняття державним реєстратором оспорюваного рішення. Зазначене відповідає способу захисту, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 16 ЦК України.
       Слід ще раз звернути увагу, що судове рішення про задоволення позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем тільки за умови, що на час вчинення реєстраційної дії право власності зареєстроване за відповідачем, а не за іншою особою.
       До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 грудня 2022 року у праві №914/2350/18.
       Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що доводи ТОВ «Кредитні ініціативи» про обрання позивачами неналежного та неефективного способу захисту порушеного права є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення прийнято у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 141, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд 

ухвалив:

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», залишити без задоволення. 

Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 12 жовтня 2022 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 10 жовтня 2025 року.
       
Суддя-доповідач:

Судді: