Дата документу  Справа № 336/5706/25 

запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/936/25	Головуючий у 1-й інстанції Худіна О.О.	
Єдиний унікальний №336/5706/25	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія –ч.1 ст.130 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       19 вересня 2025 року                                         м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С. за участі захисника Шевченко К.О. (в режимі відеоконференції), яка діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Шевченко Катерини Олександрівни на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 липня 2025 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований та проживає у АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 04.06.2025 року о 00 год. 56 хв. по вул.Базовій, 1-К у м.Запоріжжі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos» д.н.з.  НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.
ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 гривень.
В апеляційній скарзі захисник Шевченко К.О. просила скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Свої вимоги мотивувала тим, що оскаржуване судове рішення є винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Висновки суду не відповідають обставинам справи.
Судом першої інстанції було допущено спрощений підхід до розгляду справи та не враховано відомості письмових заперечень захисника Шевченко К.О., яка діяла в інтересах ОСОБА_1 .
Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та подальшого моменту зупинки. Вказана обставина, на переконання апелянта, свідчить про відсутність в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Захисник вказує, що ОСОБА_1 неодноразово зазначав працівникам поліції, що він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому підстави для проведення відповідного огляду були відсутні. Останній пояснював, що не встиг повернутися додому до початку комендантської години та збирався залишитись у припаркованому на узбіччі автомобілі.
Таким чином, на переконання апелянта, правові підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відсутні.
До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги його було повідомлено у відповідності до Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасникам судового процесу в електронній формі, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року за №28, через додаток «Viber». Згідно із ч.6 ст.294 КУпАП неявка ОСОБА_1 до суду не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутності в судовому засіданні.
Заслухавши захисника Шевченко К.О., щодіє в інтересах ОСОБА_1 , і яка підтримала апеляційну скаргу та наполягала на її задоволенні; перевіривши матеріали справи, наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються сукупністю досліджених в судовому засіданні доказів і є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом виконано вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП, повно та всебічно розглянуто обставини справи, дотримано вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується відомостями, які зазначені у
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №350662 від 04.06.2025 року, відповідно до якого водій ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого, у водія виявлено ознаки алкогольного сп`яніння. Огляд за допомогою спеціального технічного засобу не проводився у зв`язку із відмовою водія;
- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 04.06.2025 року, відповідно до якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, огляд не проводився у зв`язку з відмовою водія від його проходження;
- долученим до матеріалів справи відеозаписом. 
Щодо вимог апеляційної скарги захисника про скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
На підтвердження заявлених вимог апелянт посилається на відсутність доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а також на відсутність правових підстав для вимоги поліцейського щодо проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, проте такі аргументи не ґрунтуються на матеріалах справи.
Всупереч протилежним доводам апелянта, змістом наявних в матеріалах провадження доказів беззаперечно підтверджується факт керування саме ОСОБА_1 транспортним засобом «Daewoo Lanos» д.н.з.  НОМЕР_1 за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин.
Зокрема, під час апеляційного провадження досліджено відеозапис події від 04.06.2025 року. Відображені на відео обставини відбувалися у темну пору доби. Змістом відеозапису об`єктивно зафіксовано, як після зупинки транспортного засобу «Daewoo Lanos» НОМЕР_1 водій ОСОБА_1 перебуває в салоні власного автомобіля на водійському сидінні (часове позначення 04-06-2025, 00:56:40). У подальшому вбачається, як ОСОБА_1 виходить зі сторони водійського сидіння та на запитання уповноваженої особи щодо причин порушення комендантської години водій відповів, що він їде додому (БК 471553, часовий інтервал 04/06/2025 00:58:05 – 00:58:21). Крім того, водій пояснив, що він прямує додому з місця роботи (БК 471553, часовий інтервал 04/06/2025 01:01:17 – 01:01:26). 
Також встановлено, що окрім ОСОБА_1 поруч з його власним автомобілем і в самому автомобілі нікого не було. На іншу особу, як на водія транспортного засобу, ОСОБА_1 не вказував.
Останній перебував біля свого автомобіля на значній відстані від місця свого проживання в комендантську годину, на запитання працівників поліції ОСОБА_1 деталізував напрямок свого руху на даному транспортному засобі.
Більш того, згідно з постановою уповноваженої особи УПП в Запорізькій області серії ЕНА №4885791 від 04.06.2025 року на водія ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення за ч.2 ст.122 КУпАП за порушення ним правил користування зовнішніми освітлювальними приладами в темну пору доби під час керування транспортним засобом «Daewoo Lanos» д.н.з.  НОМЕР_1 04.06.2025 року о 00 год. 56 хв. по вул.Базовій, 1-К у м.Запоріжжі (а.п.4).
Вказане рішення суб`єкта владних повноважень, яким, з-поміж іншого, було зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом є нескасованим. Відомостей про оскарження постанови уповноваженої особи у встановленому законом порядку апеляційному суду не надано.
З огляду на вищевикладене у апеляційного суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини дійсно мали місце, і що саме ОСОБА_1 був водієм транспортного засобу «Daewoo Lanos» д.н.з.  НОМЕР_1 .
Вищевикладене спростовує протилежну версію сторони захисту. Відтак, доводи апеляційної скарги захисника в цій частині відхиляються апеляційним судом.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним наказом МВС/МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 року (в подальшому "Інструкція"). За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння.
Відповідно до п.2 розділу Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Як вбачається з матеріалів справи, працівниками поліції було озвучено ОСОБА_1 вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння внаслідок виявлення у нього передбачених п.3 розділу І Інструкції ознак. 
Відмовляючись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР та вчинив передбачене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне правопорушення.
Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що відповідно до п.2.5 ПДР проведення огляду на стан сп`яніння на вимогу поліцейського є обов`язком водія, при цьому жоден із нормативних документів не дає права оспорювати таку вимогу поліцейського. 
Апеляційний суд зауважує, що мотиви відмови від проходження огляду на стан сп`яніння не мають значення для висновків про наявність в діях водія складу вказаного адміністративного правопорушення.
Зазначені апелянтом обставини жодним чином не позбавляли ОСОБА_1 , як водія транспортного засобу, обов`язку виконати вимоги п.2.5 ПДР. Однак від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 все одно відмовився.
Таким чином, у контексті наведених обставин не можна визнати переконливими й виправданими, а отже й достатніми, доводи апеляційної скарги про скасування судового рішення на зазначених у ній підставах.
Отже, постанова суду є законною та обґрунтованою, а тому у апеляційного суду відсутні підстави вважати, що постанову прийнято судом першої інстанції без урахування всіх фактичних обставин справи. 
Накладене судом першої інстанції адміністративне стягнення за вчинене ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху узгоджується з вимогами ст.33 КУпАП, а також відповідає передбаченій ст.23 КУпАП меті стягнення - вихованню особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. 
Істотних порушень законодавства, що тягнуть безумовне скасування постанови суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу захисника Шевченко Катерини Олександрівни залишити без задоволення.
Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 16 липня 2025 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

       Суддя                                                                 О.С. Гончар