П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/2040/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Маслоід Олена Степанівна  
Суддя-доповідач -  Мацький Є.М.   
29 вересня 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Мацького Є.М. 
суддів:  Залімського І. Г.  Сушка О.О. , 

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчиинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1.  До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання відповіді на скаргу від 19.08.2024 вх.№С-1388 та на скаргу від 30.12.2024 вх.№С-4016; зобов`язання відповідача надати відповідь на скаргу позивача від 19.08.2024 вх.№С1388 та від 30.12.2024 вх.№С-4016.

2. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що 19.08.2024 та 30.12.2024 звернувся до відповідача зі скаргами за вх.№С-1388 та №С-1406 на дії членів групи швидкого реагування під час виклику 16.08.2024. Як вказує позивач, відповідь за результатами розгляду наведених скарг йому не надано, а тому він звертається до суду з цим позовом. 

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 16 липня 2025 року рішенням Вінницького окружного адміністративного суду в задоволенні позовних вимог відмовлено.      

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

4. Апелянт ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

5. Апелянт зазначив, що 19.08.2024 та 30.12.2024 звернувся до відповідача зі скаргами за вх.№С-1388 та №С-1406 на дії членів групи швидкого реагування під час виклику 16.08.2024. Як вказує позивач, відповідь за результатами розгляду наведених скарг йому не надано, а тому він звертався до суду з цим позовом.    

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

6.  19.08.2024 позивач звернувся до відповідача зі скаргою на дії членів групи швидкого реагування під час виклику 16.08.2024.

7. 30.12.2024 позивач звернувся до відповідача зі скаргою на факти грубих порушень в організації реагування керівництва Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області на повідомлення про злочини та в організації розгляду повідомлень та скарг на порушення співробітників поліції.

8. Позивач наголошує, що відповіді за результатами розгляду наведених скарг не отримував.

9. Відтак, вважаючи дії відповідача щодо ненадання відповіді протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом. 

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

10. Позивач вказав, що  19.08.2024 та 30.12.2024 звернувся до відповідача зі скаргами за вх.№С-1388 та №С-1406 на дії членів групи швидкого реагування під час виклику 16.08.2024. Як вказує позивач, відповідь за результатами розгляду наведених скарг йому не надано.

11. Відповідач зазначив, що  що 19.08.2024 до нього надійшов лист позивача зі скаргою на бездіяльність членів групи швидкого реагування на виклик, який був зареєстрований за вх. №С-1388 від 19.08.2024. Дана скарга, 22.08.2024 з ГУНП у Вінницькій області направлена для розгляду за належністю у Вінницький РУП ГУНП у Вінницькій області, адже відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян», якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що позивача повідомлено листом, який направлено засобами поштового зв`язку. Заступником начальника Вінницького районного управління ГУНП у Вінницькій області М. Куліваром надано скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність членів групи швидкого реагування на виклик, про що 20.09.2024 старшим інспектором СКЗ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області А. Микитенко складено доповідну записку та направлено начальнику Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області В. Курчику. В межах розгляду звернення ознак порушення службової дисципліни в діях (бездіяльності) працівників, які здійснювали виїзд на виклик, не виявлено. На підставі цього було підготовлено за підписом заступника начальника Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області М. Кулівара відповідь, яку направлено позивачеві звичайним поштовим відправленням. Надалі, як зауважує відповідач, 30.12.2024 на його адресу надійшов лист від позивача зі скаргою на факти грубих порушень в організації реагування керівництва Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області на повідомлення про злочини та в організації розгляду повідомлень та скарг на порушення співробітників поліції, який був зареєстрований за вх. № С-4016 від 30.12.2024. Дана скарга направлена для розгляду за належністю у Вінницький РУП ГУНП у Вінницькій області. Заступником начальника управління поліції – начальником ВВГ Вінницького районного управління ГУНП у Вінницькій області С. Кухаруком розглянуто скаргу позивача, про що 23.01.2025 складено доповідну записку про результати розгляду скарги. Відповідно до доповідної записки, встановлено, що за результатами перевірки заяви, а також вивчення усіх наявних матеріалів факт вчинення протиправних дій працівниками поліції не знайшов свого підтвердження. На підставі цього було підготовлено за підписом заступника начальника управління поліції – начальником ВВГ Вінницького районного управління ГУНП у Вінницькій області С. Кухаруком відповідь, яку направлено позивачеві звичайним поштовим відправленням. 

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

12. Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

13. Відповідно до ст. 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

14. Закон України "Про звернення громадян" регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

15. Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення (ч. 1 ст. 1 Закону України "Про звернення громадян").

16. За змістом ст. 3 Закону України "Про звернення громадян" скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

17. Ст. 16 Закону України "Про звернення громадян" визначено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, медіа, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

18. Відповідно до ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, медіа, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

19. У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

20. Згідно зі ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

21. На обґрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну.

22. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

23. Спірним в межах даної справи є ненадання відповідачем відповіді на скарги позивача щодо дії працівників поліції.

24. Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію".

25. Відповідно до ст. 1 вказаного Закону, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

26. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

27. Згідно з приписами ст. 2 цього Закону завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

28. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.11.2017 № 930, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.12.20217 за № 1493/31361, затверджено Порядок розгляду звернень та організації проведення особистого прийому громадян в органах та підрозділах Національної поліції України (далі – Порядок №930).

29. Так, розділом V Порядку №930 визначено, що скарга на дії чи рішення органу (підрозділу) поліції або їх посадових осіб подається в порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до законодавства України, у разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

30. Розгляд скарг громадян на дії (бездіяльність) працівників органів (підрозділів) поліції здійснюється в порядку, передбаченому цим Порядком.

31. За кожною скаргою громадян на наявність порушень чи недоліків у роботі органів (підрозділів) поліції або на дії (бездіяльність) поліцейських проводиться ретельна перевірка органом чи підрозділом поліції, до якого звернувся зі скаргою громадянин, або тим органом (підрозділом) поліції, якому доручено проведення відповідної перевірки керівництвом Національної поліції України.

32. За результатами перевірки виконавець складає і подає на розгляд керівнику органу (підрозділу) поліції або його заступникам рапорт (доповідну записку), в якому (якій) зазначає чи підтвердилися наведені відомості (факти) та яких заходів вжито для усунення виявлених порушень або недоліків.

33. Громадянину за наслідками розгляду скарги надається письмова відповідь.

34. Рішення за розглядом скарги громадянина приймає керівник органу (підрозділу) поліції (або його заступник), у провадженні якого знаходиться скарга. 

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

35. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

36. Колегія суддів зазначає, що  за змістом позовних вимог позивач вбачає порушення своїх прав у бездіяльності Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо ненадання відповідей на його скарги від 19.08.2024 та 30.12.2024, адресовані саме цьому органу.

37. Разом із тим, колегія суддів встановила, що зміст вказаних скарг стосувався дій або бездіяльності співробітників групи швидкого реагування, які є структурними підрозділами Вінницького районного управління поліції, а отже, перебувають у прямому підпорядкуванні керівництва цього районного управління, а не відповідача.

38. Відповідно до приписів Порядку № 930 саме керівник органу або підрозділу поліції, в якому проходять службу працівники, дії (бездіяльність) яких оскаржуються, є компетентним суб`єктом розгляду скарги та прийняття рішення за її результатами.

39. Таким чином, оцінюючи заявлені позовні вимоги, колегія суддів  виходить із того, що обов`язок надання відповіді на звернення громадян покладається виключно на той орган, до компетенції якого належить вирішення питань, порушених у зверненні.

40. Оскільки скарги апелянта стосуються дій працівників групи швидкого реагування Вінницького районного управління поліції, саме Вінницьке РУП ГУНП у Вінницькій області є належним суб`єктом владних повноважень для розгляду таких скарг та надання відповідей за результатами їх розгляду.

41. Відтак, вирішення питань, порушених у скаргах апелянта, не належить до безпосередньої компетенції відповідача.

42. За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними дій відповідача щодо ненадання відповіді на скарги позивача та покладення на нього обов`язку надання таких відповідей. 

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

43. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

44. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

45. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

46. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

47. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

48. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16 липня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Мацький Є.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Залімський І. Г.    Сушко О.О.