ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 жовтня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/14013/25	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року (суддя С.В. Златін) у справі № 160/14013/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.04.2025 року, яким позивача було призвано на військову службу під час мобілізації та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) 14.04.2025 року в частині зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , з зобов`язанням військової частини НОМЕР_1 звільнити позивача з військової служби з подальшим виключенням його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 . 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.04.2025 року позивач особисто прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 для того, щоб подати документи, які підтверджують його навчання та дають йому право на відстрочку відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Того ж дня позивача направлено на проходження медичного огляду до ВЛК за результатами якого позивача визнано придатним до військової служби після чого видано мобілізаційне розпорядження. Позивач вважає, що дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині  призову позивача  на військову службу під час мобілізації та направлення для проходження військової служби до вч НОМЕР_1 є протиправними. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Судом першої інстанції зазначено, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом (зокрема, районним
територіальним центром комплектування та соціальної підтримки). При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.
Суд з`ясував, що позивачем не надано належних та допустимих доказів звернення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 про надання йому відстрочки від мобілізації.
Суд зауважив, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення адміністративного позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник вказує, що на момент призову на військову службу під час мобілізації, відповідно до положень ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», позивач, як здобувач фахової передвищої освіти, не підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Відтак, скаржник вважає, що він не міг бути призваний на військову службу по мобілізації. Скаржник зауважує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 мав, але не виконав обов`язок перевірити наявність чи відсутність у позивача права на відстрочку від призову та відповідно прийняти у позивача документи та оформити йому відстрочку від призову під час мобілізації. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язаний був прийняти у позивача документи на оформлення відстрочки, які позивач особисто приніс та намагався подати до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач був військовозобов`язаним та перебував на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивач навчається у Фаховому коледжі Класичного приватного університету на денній формі навчання за спеціальністю «Право» з 23.01.2025 року, що підтверджується витягом з наказу Класичного приватного університету від 23.01.2025 року № 04-кс «Про поновлення ОСОБА_2 », довідки про навчання в Класичному приватному університеті від 02.04.2025 року № 2671н, а також довідкою за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти №625802 від 14.04.2025 року.
Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.04.2025 року № 184 позивач призваний на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до витягу з наказу військової частини НОМЕР_1 від 14.04.2025 № 107 позивача зараховано до списків частини і на всі види забезпечення та на котлове забезпечення частини з 15.04.2025р. до військової частини НОМЕР_1 .
Позивач вважає, що він не підлягав призову на військову службу під час мобілізації, а тому дії відповідачів та оскаржувані в цьому позові накази є протиправними, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.
Відповідно ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі  Закон №2232-XII), захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч. 5 ст.1 Закону №2232-XII).
Згідно із ч. 6 ст. 2 Закону №2232-XII, одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Згідно ст. 39 Закону №2232-ХІІ, призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Статтею 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-ХІІ від 21.10.1993 визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту) (абз. 1 ч. 5 ст. 22 Закону №3543-ХІІ).
Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.
За змістом положень пункту 9 Положення №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).
Статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачені підстави відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Так, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону №3543-ХІІ, призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають, зокрема, здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Відповідно до ч. 7 ст. 23 Закону №3543-ХІІ, перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який серед іншого визначає процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення (далі  Порядок №560).
Відповідно до п. 56 Порядку №560, відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених  статтею 23  Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Згідно з п. 58 Порядку №560, за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.
За наявності технічної можливості відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період може оформлятися та надаватися автоматично у разі створення запиту на її оформлення військовозобов`язаним через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз (банків) даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” (пункт 59 Порядку №560).
За правилами пункту 60 Порядку №560, комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Колегія суддів враховує, що Верховним Судом у постанові від 11.04.2024 у справі №520/7954/22 зазначено, що право на відстрочку від призову на військову службу повинно бути реалізоване військовозобов`язаним шляхом вчинення ним активних дій та оформлення його у відповідний спосіб уповноваженим органом, зокрема, районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки. При цьому реалізація такого права може бути здійснена лише до моменту набуття ним статусу військовослужбовця.
Отже, право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації кореспондується з необхідністю військовозобов`язаного оформити (реалізувати) таке право через уповноважений орган, зокрема, районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.
Колегія суддів встановила, що позивачем не було подано до матеріалів справи доказів того, що позивач реалізував право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації згідно приписів Закону №3543-ХІІ та Порядку №560, зокрема позивач не надав суду докази, що він мав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації станом на 14.04.2025 року та/або звернувся 14.04.2025 року із заявою на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Апеляційний суд критично оцінює аргументи скаржника щодо не прийняття 14.04.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_2 заяви позивача для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, адже доказів на підтвердження цих аргументів матеріали справи не містять.
Колегія суддів дійшла висновку, що позивач не подав до матеріалів справи докази реалізації ним права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та оформлення його уповноваженими органом. Аргументи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують.
Отже, в спірному випадку колегія суддів зазначає, що позивач не скористався можливістю реалізації права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації та оформлення його у відповідний спосіб, а тому спірний наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14.04.2025 року №184, яким позивача було призвано на військову службу під час мобілізації, та похідний від нього наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 14.04.2025 року №107 в частині зарахування позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , є правомірними та скасуванню не підлягають. Зворотні доводи скаржника є безпідставними.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції. 
Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 липня 2025 року у справі №160/14013/25 - без змін.
Постанова  суду набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 14.10.2025
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров