ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року	Львів	Справа № 300/3248/24 пров. № А/857/34236/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                   Ніколіна В.В.,
суддів –                                                             Гінди О.М., Матковської З.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу  Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року (суддя – Микитин Н.М., м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                        ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у квітні 2024 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення від 11.03.2024, зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії, врахувавши заробітну плату згідно довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.10.2023 №306, виданої ДП "Виробниче об`єднання "Карпати" та від 30.10.2023 №03, виданої ПП "Авторемонтних", починаючи з 18.09.2023, з урахуванням раніше виплачених сум. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківської області та з 18.09.2023 отримує пенсію за віком. З метою здійснення перерахунку пенсії, позивач 04.03.2024 подав заяву про проведення перерахунку із врахуванням періоду заробітної плати 60 місяців до 1 липня 2000 року згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак, відповідач 2 відмовив у перерахунку пенсії, оскільки довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.10.2023 №306, виданої ДП "Виробниче об`єднання "Карпати" та від 30.10.2023 №03, виданої ПП "Авторемонтних", не підтверджені первинними документами. Проте на думку представника позивача, наведені довідки місять відомості про заробітну плату, яку ОСОБА_1 одержував, працюючи на підприємствах, згідно відомостей про нарахування заробітної плати за 1984-1988 та 1988-1990 роки. Також, у матеріалах пенсійної справи знаходиться копія трудової книжки, якою підтверджується трудовий стаж ОСОБА_1 у періоди з 19.07.1984 року по 19.07.1988 та з 27.11,1988 по 30.12.1993. Крім того, органи пенсійного фонду мають право перевіряти обґрунтованість видачі, в даному випадку довідок про заробітну плату для обчислення пенсії та достовірність відомостей, зазначених у таких довідках, однак відповідач без здійснення перевірки первинних документів, надав відмову та вказав на їх відсутність, хоча саме на підставі первинних документів ПП "Авторемонтних" та ДП "Виробниче об`єднання "Карпати" надали ОСОБА_1 довідки про заробітну плату для обчислення пенсії.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №092750009269 від 11.03.2024 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , врахувавши заробітну плату згідно довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.10.2023 року №306, виданої ДП "Виробниче об`єднання "Карпати" та від 30.10.2023 року №03, виданої ПП "Авторемонтних", починаючи з 18.09.2023, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти вимог позову – відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням в частині задоволених позовних вимог, його оскаржив відповідач – ГУПФУ в Хмельницькій області, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що позивачем не надано первинних документів на підставі яких видані довідки про заробітну плату 23.10.2023 №306 та від 30.10.2023 №03.

Позивач правом подання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та з 18.09.2023 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , яка призначена на підставі рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.12.2023 року по справі 300/7562/23(а.с.12).
04.03.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.10.2023 №306, виданої ДП "Виробниче об`єднання "Карпати" та від 30.10.2023 №03, виданої ПП "Авторемонтних", що визнається сторонами (а.с.20, 23).
Після реєстрації заяви та сканування копій наданих документів засобами програмного забезпечення, органом, що розглядає заяву, згідно принципу екстериторіальності було визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.
Відповідач 2 рішенням №092750009269 від 11.03.2024 відмовив позивачу в проведенні такого перерахунку, з підстав не виконання вимог статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", щодо підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами (а.с.16).
Вважаючи таку відмову відповідача протиправною позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає   Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (надалі по тексту також   Закон №1058).
За змістом пункту 1 частини 1 статті 8 Закону №1058, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у   статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Положеннями частини 1 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Згідно абзаців 4 і 5 частини 1  статті 40 Закону №1058  для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої   статті 27 цього Закону   заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи   з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
В силу правового регулювання підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до   Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого   постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 за №22-1, для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Порядку).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 5).
Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 2.10 Порядку №22-1).
Як встановлено судом та зазначалось вище, 05.01.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.10.2023 №306, виданої ДП "Виробниче об`єднання "Карпати" та від 30.10.2023 №03, виданої ПП "Авторемонтних", що визнається та не заперечується сторонами.
Проте, відповідач 2 рішенням №092750009269 від 11.03.2024 відмовив позивачу в проведенні такого перерахунку, з підстав не виконання вимог статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", щодо підтвердження довідок про заробітну плату первинними документами (а.с.16).
Однак, суд критично оцінює такі доводи апелянта та зазначає наступне.
Відповідно до пункту 2.10 вищевказаного Порядку від 25.11.2005 №22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
За таких обставин, коли підприємство надало необхідну довідку про заробітну плату позивача, вказало джерело цих даних - особові рахунки, то позивач не може нести негативні наслідки через бездіяльність відповідних органів щодо збереження особових рахунків, платіжних відомостей, а у разі втрати - їх відновлення.
Згідно частини 1 статті 101 Закону України № 1788, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Як передбачено частиною 3 статті 44 Закон №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
При цьому, згідно пункту 4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію серед іншого:
- ідентифікує заявника (його представника);
- надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;
- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
- уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
- надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку.
Отже, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.
У постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 Верховний Суд дійшов висновку, що «перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії».
Вказана позиція в подальшому підтримана Верховним Судом у постановах від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17, від 03 червня 2021 року у справі № 127/8001/17.
В ході розгляду адміністративної справи судом встановлено, що 04.03.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії на підставі довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.10.2023 №306, виданої ДП "Виробниче об`єднання "Карпати" та від 30.10.2023 №03, виданої ПП "Авторемонтних", що визнається та не заперечується сторонами (а.с.20, 23).
Апеляційний суд зазначає, що довідка про заробітну плату від 23.10.2023 №306, видана ДП "Виробниче об`єднання "Карпати" на підставі особистих рахунків за 1984-1988 роки, а довідка про заробітну плату від 30.10.2023 №03, видана ПП "Авторемонтних" на підставі відомостей нарахування заробітної плати за 1988-1990 роки, тобто суми вказані у довідка відповідають первинним документам - особовим рахункам. Окрім того, зазначені довідки засвідчені печатками, містять дані про фактичні суми заробітної плати з розшифруванням за період роботи позивач та про відрахування у Пенсійний фонд.
Жодних недоліків щодо наявності обов`язкових реквізитів вказані довідки не містять.
Крім того, суд звертає увагу, що період роботи позивача за 1984-1988 та 1988-1990  роки зараховані до страхового стажу ОСОБА_2 , що визнається відповідачем та підтверджується розрахунком трудового стажу (а.с.27-29).
Також, суд звертає увагу, що відповідачами не надано доказів перевірки факту нарахування/не нарахування на суми заробітної плати, які зазначені у довідках від 23.10.2023 №306 та від 30.10.2023 №03 страхових внесків на загальнообов`язкове пенсійне страхування.
Так, в матеріалах справи відсутні докази звернень відповідачів до ДП "Виробниче об`єднання "Карпати" та ПП "Авторемонтних" з метою перевірки достовірності даних вказаних в довідках.
Отже, суд першої інстанції вірно вказав, що орган пенсійного фонду не вчинив всіх передбачених дій щодо перевірки обґрунтованості видачі довідки довідок про заробітну плату для обчислення пенсії від 23.10.2023 №306, виданої ДП "Виробниче об`єднання "Карпати" та від 30.10.2023 №03, виданої ПП "Авторемонтних", а також достовірності відомостей, зазначених у таких довідках.
Апеляційний суд резюмує, що неврахування ГУ ПФУ в Хмельницькій області при обчисленні розміру пенсії ОСОБА_1 відомостей про заробітну плату, вказану у довідках від 23.10.2023 №306, виданої ДП "Виробниче об`єднання "Карпати" та від 30.10.2023 №03, виданої ПП "Авторемонтних" є порушенням конституційних прав позивача на отримання належного пенсійного забезпечення.
Як наслідок, рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії №092750009269 від 11.03.2024 прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, не відповідає критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень в контексті КАС України, а отже є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                              ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у справі №300/3248/24 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	З. М. Матковська