П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/3414/25	

Перша інстанція: суддя Величко А.В.
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
              суддів - Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеського окружного адміністративного суду на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України, за участю третьої особи - Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                  В С Т А Н О В И Л А :
03 лютого 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив:
- визнати протиправними дії Одеського окружного адміністративного суду щодо нарахування та виплати йому, як судді Одеського окружного адміністративного суду суддівської винагороди за період з 01.11.2024 року по 31.01.2025 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, тобто 2102,00 грн;
- зобов`язати Одеський окружний адміністративний суд здійснити перерахунок та виплату належної йому суддівської винагороди за період з 01.11.2024 року по 31.01.2025 року зі здійсненням всіх передбачених законодавством нарахувань, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028 грн;
- зобов`язати Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування виплати належної йому суддівської винагороди за період з 01.11.2024 року по 31.01.2025 року зі здійсненням всіх передбачених законодавством нарахувань, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у 2024 та 2025 роках 3028 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у 2024 - 2025 роках прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, становить 3 028,00 грн. Натомість у період з 01.11.2024 року по 31.01.2025 року суддівська винагорода нараховувалась та виплачувалася позивачу відповідачем 1, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102,00 грн. Позивач вважає дії відповідача 1 щодо застосування зазначеного прожиткового мінімуму такими, що суперечать п. 2 ч. 3 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус судій» відповідно до якого базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду має становити 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Відповідно до відзиву Одеського окружного адміністративного суду відповідач послався на те, що норма частини третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є бланкетною, оскільки встановлює лише кількість прожиткових мінімумів для обчислення базового розміру посадового окладу судді місцевого суду (30), але не встановлює розміру прожиткового мінімуму, який необхідний для цього. З огляду на це, на думку відповідача 1 необхідно враховувати положення інших законів, які встановлюють розмір прожиткового мінімуму для визначення посадового окладу судді. З відзиву вбачається, що, зокрема, необхідно враховувати приписи закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 року № 3460-IX, за якими розрахункова величина для визначення базового розміру посадового окладу судді складає 2102 грн. У зв`язку з відсутністю офіційного тлумачення та ненаданням правової оцінки Конституційним Судом України законодавчо введеної окремої величини - прожиткового мінімуму для суддів, який не передбачений Законом України «Про судоустрій і статус суддів», вказана норма є чинною та підлягає застосуванню.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року задоволено частково позов ОСОБА_1 .
Зобов`язано Одеський окружний адміністративний суд здійснити перерахунок та виплату належної ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.11.2024 року по 31.01.2025 року, зі здійсненням всіх передбачених законодавством нарахувань, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі: у 2024 році 3028 грн, у 2025 році 3028 грн.
У решті позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Одеський окружний адміністративний суд подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову у повному обсязі.
Позивач, Державна судова адміністрація України та третя особа своїм правом на подання відзиву не скористались. Про розгляд справи повідомлені належним чином. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України “Про судоустрій і статус суддів” від 02.06.2016 року №1402-VIII (далі - Закон №1402-VIІІ).
Згідно із частиною першою статті 135 Закону №1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
Частинами другою-четвертою статті 135 Закону № 1402-VIII визначено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.
Базовий розмір посадового окладу судді становить, зокрема, судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Отже, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, на пряму залежить від прожиткового мінімуму.
Визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення та врахування при реалізації державою конституційної гарантії громадян урегульовано Законом України “Про прожитковий мінімум” від 15.07.1999р. №966-XIV, відповідно до статті 1 якого прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.
Частиною третьою статті 4 Закону №966-XIV визначено, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.
Статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2024 рік” передбачено у 2024 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2024 року у розмірі 3028,00 грн.; для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 гривні.
Статтею 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік” передбачено у 2025 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 року у розмірі 3028,00 грн.; для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 гривні.
Отже, окремими приписами законів України Про Державний бюджет України на 2024 та 2025 роки, з 01 січня 2024 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні саме для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді.
Виходячи з наведених положень законів України про Державний бюджет, ОААС у спірних рішеннях наполягає на тому, що суддівська винагорода станом на 01.01.2024 рік та 01.01.2025 рік має бути визначена із урахуванням розміру прожиткового мінімуму 2102 грн.
Питання наявності підстав для застосування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом про Держбюджет станом на 1 січня календарного року, для розрахунку посадового окладу судді було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду.
Так, у постанові від 24 квітня 2025 року по справі № 240/9028/24 Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне.
Безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі №966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.
Водночас, законодавець починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.
Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.
З метою встановлення чіткого критерію вирішення судами спорів щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 13 липня 2023 року у справі №280/1233/22 та 21 березня 2024 року у справі №620/4971/23, і зазначила про те, що починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік встановлювався на 1 січня відповідного календарного року грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.
Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що незалежно від того, чи перераховані всі судові рішення, в яких викладений правовий висновок, від якого вона відступила, суди під час вирішення спорів у подібних правовідносинах мають враховувати саме останній правовий висновок Великої Палати Верховного Суду.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
За таких обставин, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 24.04.2025 року у справі №240/9028/24, з 01.01.2024 року для визначення базового розміру посадового окладу судді повинен застосовуватись прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до абзацу п`ятого статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2024 рік” та абзацу п`ятого статті 7 Закону України “Про Державний бюджет України на 2025 рік, а саме: 2102,00 грн.
Відтак, враховуючи зміну правової позиції Великою Палатою Верховного Суду, колегія суддів доходить висновку, що у спірних правовідносинах відсутні підстави вважати дії та рішення Одеського окружного адміністративного суду протиправним, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.
Відповідно до п.3 ст.317 КАС України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового – про відмову у задоволенні позовних вимог.
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 06 серпня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. «а»-»г» п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Одеського окружного адміністративного суду - задовольнити, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року – скасувати.
Ухвалити постанову, якою у задоволенні позовної заяви   ОСОБА_1 до Одеського окружного адміністративного суду, Державної судової адміністрації України, за участю третьої особи - Державної казначейської служби України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька
Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія
Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко