УХВАЛА

27 жовтня 2025 року 
м. Київ

справа №420/6821/25
адміністративне провадження № К/990/30735/25  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Стародуба О.П.,
суддів -     Кравчука В.М., Стеценка С.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 (суддя Білостоцький О.В.) та постанову П`ятого апеляційного адміністративного  суду  від  24.06.2025  (судді  Ступакова І.Г., Бітов А.І., Лук`янчук О.В.)
у справі № 420/6821/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
В березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії позивача шляхом застосування понижуючих коефіцієнтів з 01.01.2025;
- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження пенсії максимальним розміром та застосування понижуючих коефіцієнтів з 01.03.2025;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснювати виплату пенсії без застосування понижуючих коефіцієнтів починаючи з 01.01.2025, виплативши різницю у пенсії, що виникла з 01.01.2025 по день проведення перерахунку;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснювати виплату пенсії без обмеження максимальним розміром та застосування понижуючих коефіцієнтів починаючи з 01.03.2025, виплативши різницю у пенсії, що виникла з 01.03.2025 по день проведення перерахунку.
ВСТАНОВЛЕНІ СУДАМИ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
На виконання приписів    постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 з 01.01.2025 відповідач застосував понижуючі коефіцієнти до пенсії позивача.
Крім того, з 01.03.2025 розмір пенсії позивача був призначений до виплати у розмірі 50798, 63 грн, водночас був обмежений максимальним розміром у сумі 48983,63 грн, а після застосуванням до цього розміру пенсії понижуючих коефіцієнтів становив 31269,83 грн, що підтверджується розрахунком пенсії від 01.03.2025.
Вважаючи дії відповідача протиправними щодо застосування понижуючих коефіцієнтів з 01.01.2025 на підставі    постанови КМУ від 03.01.2025 №1, а також щодо обмеження   з 01.03.2025 пенсії максимальним розміром, позивач звернувся до суду.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПОПЕРЕДНІХ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2025, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2025, позов задоволено  частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження виплати нарахованої пенсії позивачу з 01.01.2025 із застосуванням до неї коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.01.2025 без застосування коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням раніше виплачених сум.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження виплати нарахованої пенсії позивачу максимальним розміром з 01.03.2025 та застосування до неї коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених   постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану".
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.03.2025 без обмеження пенсії максимальним розміром та застосування до неї коефіцієнтів до відповідних сум перевищення, встановлених      постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 року №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", з урахуванням раніше виплачених сум.
В задоволенні іншої частини позовних вимог  відмовлено.
Задовольняючи позов частково, суди попередніх інстанцій виходили з того, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за   Законом № 2262, здійснюється виключно у спосіб внесення змін до цього            Закону та     Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Суди покликались на те, що для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 1-1            Закону № 2262, які у часі прийняті раніше та мають пріоритет стосовно пізніших положень            Закону № 4059. Оскільки Законом № 2262,   як спеціальним законом, і Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачено обмеження розміру пенсій, розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, у спосіб застосування до суми перевищення коефіцієнтів, суди дійшли висновку, що до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення            статті 46 Закону № 4059 та Постанови № 1.
Також суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, відмовив у задоволенні вимог позивача щодо виплати різниці пенсії, що виникла з 01.03.2025 по день проведення перерахунку, покликаючись на передчасність таких вимог.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ, ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями, відповідач подав касаційну скаргу.
В обґрунтування касаційної скарги покликається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Як на підставу касаційного оскарження, відповідач покликається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Також покликається на те, що    постанова КМУ від 03.01.2025 № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану"   неконституційною не визнавалась, перерахунок пенсії позивача здійснено відповідно до вимог діючого законодавства, тому підстави для визнання протиправними дій Головного управління відсутні.
Також покликається на те, що судами попередніх інстанцій проігноровано, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.01.2025 по справі № 320/2229/25 відкрито провадження в адміністративній справі про визнання нечинним та протиправним абзацу першого пункту 1   постанови КМУ від 03.01.2025 № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" в частині застосування до осіб, яким пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до   Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"   коефіцієнтів до відповідних сум перевищення пенсії, розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Скаржник вважає, що із вирішенням Київським окружним адміністративним судом, як судом першої інстанції, спору буде постановлено подальший механізм обчислення пенсій з 01.01.2025.
Просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2025, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. 
У відзиві позивач просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення - без змін. 
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Рішення судів попередніх інстанцій оскаржуються лише відповідачем і лише в частині задоволених позовних вимог, в іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржувалось і в апеляційному порядку не переглядалось, відтак в силу приписів частини 1 статті      328      та статті      341 КАС України      касаційний перегляд в цій частині не здійснюється.
Відповідно до частини першої    статті 328 КАС України    учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Такі виключні випадки визначені у частині четвертій      статті 328 КАС України.
За правилами пункту 3 частини четвертої    статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Ухвалою Верховного Суду від 27.08.2025 відкрито касаційне провадження у справі на підставі пункту 3 частини 4    статті 328 КАС України.
Підставою для відкриття касаційного провадження стало те, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а доводи касаційної скарги відповідача вказували на існування обставин, визначених пунктом 3 частини 4  статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.            
Під час касаційного провадження встановлено, що питання застосування норми права у подібних правовідносинах уже було предметом розгляду Верховного Суду.
Так, у постанові від 11.09.2025 у справі №120/1081/25 Верховний Суд дійшов висновку, що застосування при обчисленні (перерахунку) розміру пенсій громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі та інших осіб, які мають право на пенсію за      Законом № 2262-ХІІ, положень  статті 46 Закону № 4059-IX  а постанови № 1, якими передбачено виплату таких пенсій, із застосуванням коефіцієнтів до суми пенсії, яка перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність (що фактично призводить до обмеження розміру таких пенсій), є протиправним та таким, що обмежує гарантоване право на належний соціальний захист, передбачене      статтею 46 Конституції України.
Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції у справі, яка є предметом касаційного перегляду, апеляційний суд, серед іншого, виходив з того, що зміна правового регулювання відносин у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб можлива лише у випадку внесення відповідних змін до  Законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а інші нормативно-правові акти підлягають застосуванню лише у випадку їх прийняття відповідно до цих законів.
Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Таким чином, суд апеляційної інстанції переглянув рішення суду першої інстанції відповідно до наведених вище висновків Верховного Суду.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 339 КАС України    суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку).
Враховуючи те, що правовий висновок Верховного Суду з питань, що є спірними у цій справі, вже сформовано, касаційне провадження відкрите на підставі пункту 3 частини четвертої      статті 328 КАС України, підлягає закриттю.
Керуючись статтями      345,      339 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ухвалив:
Касаційне провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2025 у справі № 420/6821/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - закрити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:
О.П. Стародуб

В.М. Кравчук 

С.Г. Стеценко