ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року	Львів	Справа № 380/11873/24 пров. № А/857/8054/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача -	Шевчук С. М.	
суддів -	Гуляка В. В.	
 	Ільчишин Н. В.	
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі № 380/11873/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
місце ухвалення судового рішення  	м.Львів	
Розгляд справи здійснено за правилами	спрощеного позовного провадження	
суддя у І інстанції	Кисильова О.Й.	
дата складання повного тексту рішення	02 січня 2025 року	

ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі № 380/11873/24 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 17.10.2022 по 04.11.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000,00 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 17.10.2022 по 04.11.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахуванням виплачених сум.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судове рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
На підтвердження доводів апеляційної скарги вказує, що виплата позивачу грошового забезпечення здійснювалася відповідно до чинного законодавства. Вказує на те, що у період з 12.10.2022 по 04.11.2022 позивач проходив ВЛК, а не перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини. Тому, на переконання військової частини НОМЕР_1 , виплата додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн за такий період не передбачена.
Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Про розгляд апеляційної скарги відповідач та представник позивача повідомлені шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи судове рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що на підставі встановлених обставин та наявних у матеріалах справи доказів, суд встановив, що ОСОБА_1 має право на виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн, відповідно до Постанови № 168, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, що, у свою чергу, свідчить про протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування на не виплати ОСОБА_1 вказаної доплати.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що  ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України, у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується відомостями, наявними у військовому квитку серії НОМЕР_2 . 
12.09.2022 старший солдат ОСОБА_1 одержав сліпе осколкове поранення шиї, закрита черепно-мозкова травма, акубаротравма. Обставини отримання поранення військовослужбовцем пов`язані з виконанням ним обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини, та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 07.02.2023 № 1736 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва)
Згідно із випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 02.11.2022 № 4610, у період з 19.10.2022 по 04.11.2022 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у Військовому санаторії " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (м. Трускавець).
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.02.2023 № 1587 (далі - довідка ВЛК від 25.02.2023 № 1587), за наслідками отриманої 12.09.2022 травми, встановлено, що поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. На підставі статті 61 "б", 75 "в" графи ІІ Розкладу хвороб ОСОБА_1 визнаний обмежено придатним до військової служби.
17.02.2024 та 20.02.2024 представник позивача звернулася до командування сухопутних військ ЗСУ із заявами про вирішення питання матеріального забезпечення ОСОБА_1 , на які військова частина НОМЕР_3 листом № 501/25/629 надала відповідь про надіслання поданих заяв на опрацювання на адресу командира військові частини НОМЕР_1 через систему електронного документообігу та зобов`язання опрацювати відповіді у встановленому законодавством порядку.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди за період з 17.10.2022 по 04.11.2022, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", позивач звернувся до суду із цим позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-ХІІ передбачені основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені (далі – Закон № 2011-ХІІ).
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з абз. 1, 2 ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
У подальшому, воєнний стан в країні неодноразово був продовжений та діє по теперішній час.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та від 24.02.2022 № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі – Постанова № 168).
Пунктом 1 Постанови № 168 (у редакції на час спірних правовідносин), установлено, зокрема, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Спір у цій справі виник у зв`язку із не нарахуванням на не виплатою ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн відповідно до Постанови № 168 у розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.
Так, із наведеного п. 1 Постанови № 168 вбачається встановлення двох умов, які необхідні для виплати збільшеної до 100 000,00 грн винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: 1) пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини; 2) факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.
Суд встановив, що згідно із випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 02.11.2022 № 4610 ОСОБА_1 у період з 19.10.2022 по 04.11.2022 знаходився на стаціонарному лікуванні у Військовому санаторії "Трускавецький" (м. Трускавець).
Відповідно до довідки ВЛК від 25.02.2023 № 1587 за наслідками отриманої 12.09.2022 травми, встановлено, що поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. 
Таким чином, матеріалами справи підтверджується те, що ОСОБА_1 дотримані умови, з якими п. 1 Постанови № 168 пов`язує право на отримання допомоги у розмірі 100 000,00 грн: 
- поранення, отримане 12.09.2022, згідно з висновком ВЛК від 25.02.2023 № 1587, пов`язане із захистом Батьківщини; 
- перебування на стаціонарному лікуванні у період з 19.10.2022 по 04.11.2022, що зазначено у виписці з медичної карти від 02.11.2022 № 4610.
Щодо твердження відповідача про проходження ОСОБА_1 у період з 12.10.2022 по 04.11.2022 військово-лікарської комісії (ВЛК) та не перебування у цей період на стаціонарному лікуванні, суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.
Так, згідно із виписки з медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 02.11.2022 № 4610 у період 19.10.2022 по 04.11.2022 ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у Військовому санаторії "Трускавецький", тобто у закладі охорони здоров`я, а не ВЛК, що підтверджує перебування позивача саме на лікуванні.
Разом із цим, у довідці ВЛК від 25.02.2023 № 1587 зазначено, що поранення пов`язане із захистом Батьківщини. Висновки ВЛК базуються на медичних документах, що доводить причинно-наслідковий зв`язок між отриманою травмою та необхідністю стаціонарного лікування.
За таких обставин доводи військової частини НОМЕР_1 про не перебування позивача у спірний на стаціонарному лікуванні, а проходження ним у цей час ВЛК належним чином не підтверджені, а висновки відповідача не ґрунтуються на жодних офіційних медичних документах, які б спростовували факт стаціонарного лікування позивача у спірний період.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 має право на виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн, відповідно до Постанови № 168, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, що, у свою чергу, свідчить про протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування на не виплати ОСОБА_1 вказаної доплати.
Отже, відповідач зобов`язаний виплатити позивачу збільшену до 100 000,00 грн додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у період з 17.10.2022 по 04.11.2022, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану".
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини” суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі “Гарсія Руїз проти Іспанії” (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими суд обґрунтував своє рішення, суд не бачив необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,    
                                             П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі № 380/11873/24 залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	С. М. Шевчук 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	В. В. Гуляк