УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №289/423/25 Головуючий у 1-й інст. Мельник О. В. 
Номер провадження №33/4805/774/25
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу адвоката Шклярук Юлії Леонідівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 травня 2025 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 травня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 04.03.2025 о 18 год 40 хв ОСОБА_1 в м.Радомишль по вул.Малинська керував транспортним засобом BMW 3181, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги пункт 2.9 а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою судді місцевого суду, адвокат Шклярук Ю.Л., в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях її підзахисного складу адміністративного правопорушення, посилаючись на незаконність постанови, неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права. Зокрема, послалась на безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та відсутність доказів порушення ним Правил дорожнього руху, за які його слід було зупинити. У зв`язку з цим, вважає, що усі наступні вимоги працівників поліції ОСОБА_1  не був зобов`язаний виконувати, а всі складені відносно нього процесуальні документи не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Також вказала, що відеозапис не містить ознак сп`яніння у ОСОБА_1 та його чіткої відмови від проходження огляду у найближчому медичному закладі. Звернула увагу на відсутність доказів складення та вручення ОСОБА_1 письмового направлення до закладу охорони здоров`я. Отже, на думку захисника, не дотримано порядок огляду на стан сп`яніння, а тому такий є недійсним.
Належним чином повідомлені про місце і час судового засідання  ОСОБА_1 та його захисник Шклярук Ю.Л. до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких клопотань на адресу суду не направили, а тому суд розглянув справу у їх відсутність, що відповідає ч.6 ст.294 КУпАП.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.1 ст.130 КУпАП.
Відповідно до пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за порушення ним п.2.9 а) Правил дорожнього руху, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам статей 283, 284 КУпАП.
Як правильно встановив суддя місцевого суду, наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №262203 від 04.03.2025, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 04.03.2025 о 18 год 40 хв в м.Радомишль по вул.Малинська керував транспортним засобом BMW 3181, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора Alcotest Drager 6820. Результат - 1,79 проміле, тест №601. Від керування транспортним засобом відсторонений до повного витвереження (а.с.2); чеком тестування на алкоголь №601 від 04.03.2025, результат тесту становить 1,79 проміле (а.с.5); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 04.03.2025, з якого вбачається, що результат огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» – 1,79 проміле (а.с.4); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 04.03.2025 (а.с.3); розписками про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, та про порядок застосування спеціального технічного засобу від 04.03.2025 (а.с.7, 7 зворот); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.8); свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5584 від 11.10.2024 (а.с.10); копією декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів (а.с.11); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4197123 від 04.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ним ПДР за ч.1 ст.121-3 КУпАП (а.с.6); рапортом інспектора чергового ЧЧ ВП №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області від 04.03.2025 за повідомленням, зареєстрованим  ЄО (а.с.9); відеозаписом обставин події (а.с.14).
Під час апеляційного розгляду встановлено, що суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги під час апеляційного розгляду справи висновків суду першої інстанції не спростовано. 
На наявному в матеріалах справи відеозаписі з нагрудної камери поліцейського об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення та в достатньому обсязі для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .
Вбачається, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest Drager 6820», який показав позитивну пробу 1,79 проміле,що перевищує цифровий показник 0,2 проміле алкоголю в крові, встановлений п.7 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 (далі – Інструкція). 
Поліцейський чітко роз`яснив водію, що у разі незгоди з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу, він має право пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що водій відмовився. Даних про те, що останній наполягав на направленні його для проведення огляду у медичному закладі охорони здоров`я, матеріали справи не містять, а тому, доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними. Відеозаписом підтверджено, що чек за результатами тестування спеціальним засобом, в якому міститься відповідна відмітка – «Згоден», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі «з результатом згоден» та протокол про адміністративне правопорушення  ОСОБА_1  підписав без будь-яких зауважень. Крім того, ОСОБА_1 неодноразово пропонував працівникам поліції неправомірну вигоду, що свідчить про намагання ним уникнути відповідальності.
Слід також зазначити, що за змістом п.2 Розділу І Інструкції, поліцейський, як посадова особа, на яку покладено обов`язок забезпечення безпеки дорожнього руху, самостійно за власним переконанням визначає наявність у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння, визначених п.п.3, 4 Розділу І цієї Інструкції, а тому доводи апеляційної скарги у частині відсутності у ОСОБА_1 видимих ознак сп`яніння та відсутності підстав для проведення відповідного огляду не є слушними. З відеозапису фіксації обставин події вбачається, що у працівника поліції була обґрунтована підозра вважати, що ОСОБА_1 знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на повідомлення останнього про виявлені у нього ознаки, які відображені у протоколі про адміністративне правопорушення. Отже, вимога поліцейського про проходження відповідного огляду була законною.

Відеозаписом підтверджено, що під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 та оформлення відносно нього адміністративних матеріалів працівниками поліції не допущено порушень вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395, ст.ст.256, 266 КУпАП, які б могли бути підставою для визнання такого огляду недійсним, а складених процесуальних документів - недопустимими доказами. 
Невручення ОСОБА_1 направлення на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не виключає відповідальності ОСОБА_1 , з огляду на встановлені у цій справі обставини. 
Судові рішення, на які міститься посилання у апеляційній скарзі, преюдиційного значення для вирішення даної справи, з огляду на встановлені у ній обставини, не мають. 
Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та були підставою для скасування або зміни оскаржуваної постанови суду, апелянтом не наведено.
При розгляді даної справи суддя місцевого суду правильно встановив всі фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм закону, які б слугували підставою для скасування чи зміни постанови суду. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
постановив:
Апеляційну скаргу адвоката Шклярук Юлії Леонідівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Радомишльського районного суду Житомирської області від 22 травня 2025 року, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич