П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

09 вересня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/17469/25	

Перша інстанція: суддя Стефанов  С.О.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого   судді - Вербицької Н.В.,
                                           суддів – Джабурії О.В.,
- Кравченка К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,

                                                  В С Т А Н О В И Л А :

03 червня 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою,  в якій просила:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови їй у перерахунку пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за останні 3 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (за 2022, 2023, 2024 роки);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити, починаючи з 01.04.2025, перерахунок та виплату пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за останні 3 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2022, 2023 та 2024 роки, та здійснити виплату різниці між фактично отриманим та перерахованим розміром пенсійних виплат, з урахуванням виплачених сум;
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що з 29.12.2015 їй призначено пенсію за вислугу років як працівнику освіти відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». У зв`язку із досягненням пенсійного віку, позивач звернулась до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та в 01 квітня 2025 року їй призначено пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2014-2016 рік. Позивач вважає, що оскільки вперше пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» їй призначена у 2025 році, то до її пенсії має бути застосований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні за три календарних роки, з яких сплачено страхові внески, що передують року звернення, тобто за 2022-2024 роки, а не попередній показник за 2014-2016 роки.
Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначаючи, шо пенсія позивачу обчислена з урахуванням норм пенсійного законодавства та у   випадку позивача має місце переведення з одного виду пенсії на інший, а відтак застосуванню до даних правовідносин підлягає ч. 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якої       переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду від пенсіонера. При цьому враховується заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в абзаці 1 частини 1 статті 40 Закону №1058, та застосовується показник середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що при зверненні особи, якій було призначено пенсію за вислугу років у порядку Закону № 1788, до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на підставі Закону № 1058, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону № 1058.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримувала з 29.12.2015 року пенсію за вислугу років відповідно до Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».
У зв`язку з досягненням пенсійного віку з 01.04.2025, на підставі особистої заяви, ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.
18 квітня 2025 року позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з заявою, в якій просила розрахувати розмір пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три останні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2022- 2024 роки).
Відповідач листом №13258-12461/X-02/8-1500/25 від 08.05.2025 року, посилаючись на ч.3 ст.45 Закону №1058 та беручи до уваги призначення позивачці вперше з 2015 року пенсії за вислугу років, відмовив у перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, а саме: за 2022-2024 роки та зазначив, що позивачці, з 29.12.2015 була призначена пенсія за вислугу років довічно та за заявою від 01.04.2025   переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Пенсію обчислено при страховому стажі 39 років 4 місяці (враховано по 31.12.2023), середньомісячній заробітній платі 11049,41 грн., (коефіцієнт заробітку - 1,23958 х 8913,83 грн. середня заробітна плата за 2014-2016 роки), обчисленій за період з 01.07.2000 по 31.12.2023 за даними персоніфікованого обліку, та її розмір з 01.04.2025 становить 4558,55 грн. де: розмір пенсії за віком 4346,06 грн.; доплата за 9 років понаднормативного стажу - 212,49 грн.
Не погоджуючись з діями відповідача щодо обчислення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058-IV, а не за 2022-2024 роки, позивач звернулась до суду з даним позовом. 
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що приписами пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, яка набрала чинності з 11 жовтня 2017 року, однак застосовується з 01 жовтня 2017 року, прямо передбачено переведення на пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не призначення нової. Перерахунок пенсії у такому випадку має здійснюватися на основі пункту 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при умові, що пенсія була призначена до 01 жовтня 2017 року. При цьому не можна застосовувати показник середньої заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, як це передбачено статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки автоматичне переведення не передбачає нового призначення пенсії на загальних підставах.
Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV.
Преамбулою Закону №1058-IV закріплено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
У статті 9 Закону №1058-ІV зазначено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1)  пенсія за віком;  2)  пенсія  по інвалідності; 3)  пенсія  у зв`язку  з  втратою годувальника.
Статтею 10 Закону №1058-ІV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види  пенсії (за віком,  по інвалідності, у зв`язку  з  втратою годувальника), призначається один із цих видів  пенсії за  її вибором.
Частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV встановлено, що переведення  з  одного виду  пенсії  на інший здійснюється  з  дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну  плату  (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення  з  одного виду  пенсії  на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні  з  одного виду  пенсії  на інший  за  бажанням особи може враховуватися заробітна  плата  (дохід)  за  періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням  показника середньої заробітної плати  (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду  пенсії.
Зазначені вище норми законодавства дають підстави вважати, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення  з  одного виду  пенсії,  призначеної саме  за  цим Законом, на інший. Отже,  показник середньої заробітної плати  при переведенні на інший вид  пенсії  має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення  пенсії,  передбаченої Законом №1058-ІV.
Подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 16 червня 2020 року у справі №127/7522/17, де зазначив, що  за  змістом частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення  з  одного виду  пенсії  на інший здійснюється  з  дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну  плату  (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення  з  одного виду  пенсії  на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні  з  одного виду  пенсії  на інший  за  бажанням особи може враховуватися заробітна  плата  (дохід)  за  періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням  показника середньої заробітної плати  (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду  пенсії.
У справі, яка розглядається, позивачу  з  2015 року призначено  пенсію за вислугу років  відповідно до Закону №1788-ХІІ, а  за  призначенням  пенсії за віком  відповідно до Закону №1058-ІV вона звернулась вперше у 2025 році.
Верховний Суд України вже аналізував подібні правовідносини і у постанові від 29 листопада 2016 року у справі №133/476/15-а (№21-6331а15) та обґрунтовано зазначив, що у випадку призначення особі  пенсії за вислугу років  відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення  пенсії,  а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати  пенсію за віком  відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення  пенсії за віком,  а не переведення згідно із частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV.
Отже, за обставинами справи має місце призначення іншого виду  пенсії за  іншим законом, а не переведення  з  одного виду на інший вид  пенсії  в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 27 листопада 2024 року у справі № 560/11681/23, від 16 січня 2025 року у справі № 580/4901/22 та від 25 березня 2025 року у справі № 380/3740/24.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується  з  доводами апеляційної скарги  про наявність у позивача права на обчислення  пенсії за віком  відповідно до Закону №1058-IV із застосуванням  показника середньої заробітної плати  (доходу) в Україні,  з  якої сплачено страхові внески,  за  три календарні роки, що передують року звернення  за  призначенням такої  пенсії,  а саме:  за  2022 - 2024 роки.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції помилково застосував висновки Верховного Суду, викладені в постанові по справі № 500/4386/22 від 16.12.2024 року при вирішенні цієї справи, оскільки обставини справ не є тотожними.
Так, за обставинами справи № 500/4386/22 відбулось автоматичне переведення особи з пенсії, призначеної відповідно до спеціальних законів, зокрема Закону України «Про державну службу», на пенсію, призначену згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в той час як в даному випадку переведення відбулось за особистої заяви з пенсії, призначеної відповідно до Закону № 1788 на пенсію, відповідно до Закону № 1058.
Отже, суд першої інстанції застосував нерелевантну до обставин цієї справи правову позицію Верховного Суду, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову. 
Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасовується з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1, ч. ст.139 КАС України, на користь позивача з пенсійного органу підлягає стягненню сплачений судовий збір у загальній сумі 3028 грн (1211,20+1816,80).
Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 09 червня 2025 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.
Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року – скасувати з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за останні 3 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (за 2022, 2023, 2024 роки).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ЄДРПОУ 20987385) здійснити з 01 квітня 2025 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за останні 3 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2022, 2023 та 2024 роки, з урахуванням вже виплачених сум пенсії.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (ЄДРПОУ 20987385) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень).
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

          Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко