Справа № 344/22722/24 
Провадження № 22-ц/4808/1276/25 
Головуючий у 1 інстанції Татарінова О. А. 
Суддя-доповідач Девляшевський 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                 Девляшевського В.А.,
суддів:                         Мальцевої Є.Є., Томин О.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Івано-Франківського міського суду, ухвалене головуючою суддею Татаріновою О.А. 05 травня 2025 року, повний текст якого складено 08 травня 2025 року, у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЄВРОПЕЙСЬКЕ СІТІ» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,
в с т а н о в и в :
У грудні 2024 ОСББ «ЄВРОПЕЙСЬКЕ СІТІ» подало позов до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Позов обґрунтовано тим, що відповідач є учасником ОСББ, оскільки володіє нежитловим приміщенням площею 317,1 кв. м за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Діяльність ОСББ полягає у забезпеченні належного утримання багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , захисті прав співвласників, дотримання ними покладених на них обов`язків, належне утримання та використання спільного майна. Фінансування діяльності ОСББ відбувається за рахунок внесків та платежів співвласників, а також внесків співвласників до резервного фонду, які останні зобов`язані сплачувати. Загальними зборами ОСББ встановлено розмір щомісячних внесків за 2023–2024 роки – 5,91 грн за 1 кв. м, а також одноразові цільові внески до резервного фонду – 1,65 грн/кв. м (2023 рік) та 2,15 грн/кв. м (2024 рік). 
Позивач вказав, що ОСОБА_1 ухиляється від сплати цих платежів, унаслідок чого з 31.03.2023 по 31.10.2024 утворилася заборгованість у розмірі 38 686,19 грн (37 481,20 грн – щомісячні внески, 1 204,99 грн – цільові внески).
Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 зазначену заборгованість, а також 2 422,40 грн судового збору та 2 500,00 грн витрат на правничу допомогу.
Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 05 травня 2025 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЄВРОПЕЙСЬКЕ СІТІ» заборгованість зі сплати внесків та платежів співвласника, в тому числі одноразових цільових внесків до резервного фонду в розмірі 38 686,19 грн, які складаються із внесків та платежів співвласника у розмірі 37 481,20 грн та одноразових цільових внесків до резервного фонду у розмірі 1 204,99 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн гривні та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 500 грн.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає оскаржене рішення необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Апелянт вказує, що не отримував жодних житлово-комунальних чи інших послуг від позивача. Електроенергію, воду та інші комунальні послуги оплачує самостійно за даними лічильників. Приміщення є окремим та ізольованим, зі своїм входом. ОСББ не здійснювало жодних ремонтних робіт щодо нього чи прилеглої території. Крім того, зазначає, що приміщення фактично не використовується, а тому ОСББ не несе витрат на його утримання.
ОСОБА_1 вважає, що воєнний стан, який триває в Україні з 24.02.2022 в Україні, військова агресія РФ визнана Торгово-промисловою палатою форс-мажором. Постановою КМУ № 206 від 05.03.2022 заборонено нарахування та стягнення штрафних санкцій за несвоєчасну оплату житлово-комунальних послуг під час воєнного стану. Зазначає, що місцевий суд стягнув кошти на користь позивача без належних доказів наявності боргу. Відповідно до правових висновків Верховного Суду (постанови від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15 та від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц), споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними.
Крім того, на думку апелянта, судом першої інстанції порушено вимоги ст. 280 ЦПК України, оскільки його не було належно повідомлено про дату і час судового засідання.
Зважаючи на викладене, просить оскаржене рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
26 серпня 2025 року на адресу Івано-Франківського апеляційного суду від представника ОСББ «ЄВРОПЕЙСЬКЕ СІТІ» за допомогою системи «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скарг, у якому представник позивача просить поновити строк на подання відзиву. Посилається на те, що 14.08.2025 між ОСББ «ЄВРОПЕЙСЬКЕ СІТІ» та Адвокатським об`єднанням «Кей партнерс» був укладений Додаток № 2 до Договору про надання правничої допомоги №2024/04-8, яким уповноважено Об`єднання представляти інтереси позивача в апеляційному суді. 20 серпня 2025 апеляційний суд надав доступ представнику позивача до матеріалів справи. 22.08.2025 адвокатським об`єднанням був підготовлений проект відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 . 
Відповідно до положень частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Враховуючи наведене а також, що пропущений строк є незначним, колегія суддів вважає за можливе поновити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
Представник позивача вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. Вказує, що обов`язок співвласника брати участь у витратах на утримання будинку виникає з моменту набуття права власності, незалежно від фактичного користування приміщенням. Верховний Суд у постанові від 11.11.2015 (справа №3-945гс15) підтвердив право ОСББ стягувати обов`язкові внески. Зауважує, що посилання апелянта на лист Торгово-промислової палати України не підтверджує форс-мажор, адже таким доказом є лише сертифікат. Вважає, що наявність форс-мажору не звільняє співвласника від сплати внесків на утримання спільного майна. Станом на 31.10.2024 за відповідачем зафіксовано заборгованість у сумі 38 686,19 грн. Зазначає, що позивач подавав заяву про відкладення засідання від 24.02.2025, а його представник був присутній у судовому засіданні 10.04.2025. Це підтверджує належне повідомлення та реалізацію відповідачем свого права на захист .
За змістом частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Частиною 6 статті 19 ЦПК України визначено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом позову у цій справі є вимога про стягнення заборгованості у розмірі 38 686,19 грн, тобто ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, справа є малозначною в силу прямої вказівки закону.
Згідно ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час та місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.
Інформація про призначення даної справи до розгляду у апеляційному суді без повідомлення учасників справи завчасно розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає.
Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач є власником нежитлового приміщення, однак не сплачував внески на утримання/управління багатоквартирним будинком, в якому знаходиться це приміщення, внаслідок чого за період з 31.03.2023 по 31.10.2024 у нього виникла заборгованість у загальному розмірі 38 686,19 грн, а тому дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Співвласниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЄВРОПЕЙСЬКЕ СІТІ».
Установчими зборами ОСББ «ЄВРОПЕЙСЬКЕ СІТІ» та протоколом №1 від 10.09.2022 затверджено статут об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЄВРОПЕЙСЬКЕ СІТІ».
19.12.2022 ОСОБА_1 зареєстрував право власності на нежитлове приміщення загальною площею 317.1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , приміщення 1018, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 22.11.2024.
Загальними зборами ОСББ «ЄВРОПЕЙСЬКЕ СІТІ» прийнято рішення про встановлення переліку і розмірів внесків співвласників, зокрема, щомісячний внесок на утримання будинку і прибудинкової території - 5,90 грн. на місяць з 1 м.кв. загальної площі житлового приміщення (квартири), що належить співвласникові, з яких внесок до ремонтного фонду на місяць 0,56 грн. з 1 м. кв., внесок до резервного фонду 0,65 на місяць з 1 м. кв. Щомісячний внесок на утримання будинку і прибудинкової території - 5,91 грн. на місяць з 1 м.кв. загальної площі нежитлового приміщення (які використовуються з комерційною метою), що належить співвласникові, з яких внесок до ремонтного фонду 0,44 грн. на місяць з 1 м.кв., внесок до резервного фонду 0,59 грн. на місяць з 1 м.кв. Нарахування щомісячного внеску розпочати з 01.03.2023. Вказане підтверджується протоколом №1/23 загальних зборів позивача.
Голосування на зборах щодо питання порядку денного зазначено у Додатку 1, який є невід`ємною частиною протоколу. За підсумками голосування: «за» - 269 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 19938,35 м2: «проти» - 1 співвласник, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 64,90 м2: Рішення прийнято.
З протоколу №2/23 загальних зборів ОСББ «ЄВРОПЕЙСЬКЕ СІТІ» встановлено, що на загальних зборах вирішувалося питання щодо одноразового цільового внеску до резервного фонду, та затверджено у розмірі 1,65 грн за 1 кв.м. об`єкту нерухомого майна, що належить співвласникові.
За підсумками голосування: «за» - 253 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 19 048,50 м2: «проти»-0 співвласників. Рішення прийнято.
Додатком №1 до протоколу №2/23 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ЄВРОПЕЙСЬКЕ СІТІ» від 12.03.2023 року позивачем долучено таблицю голосування по порядку денного, зокрема за порядковим номером 366 міститься відмітка про голосування відповідачем, який підтримав порядок денний.
Згідно протоколу від 26.03.2024 загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «ЄВРОПЕЙСЬКЕ СІТІ», проведених 10.12.2023, одноразовий цільовий внесок до резервного фонду у розмірі 2,15 грн за 1 кв.м. об`єкту нерухомого майна, що перебуває у власності співвласника.
Відповідно до довідки про стан заборгованості зі сплати внесків і платежів співвласника ОСОБА_1 за період з 31.03.2023 по 31.10.2024 заборгованість відповідача становить 38 686,19 грн, яка складається із заборгованості зі сплати внесків та платежів співвласника у розмірі 37 481,2 грн та одноразових цільових внесків до резервного фонду у розмірі 1 204,99 грн.
Відповідно до ч.3 ст.13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує (ч.ч.1, 4 ст.319 ЦК України).
Як передбачено ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до ч.1 ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків).
Згідно з ч.1 ст. 9 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» №417-VIII управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
Статтею 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» врегульовано питання щодо управління багатоквартирним будинком управителем.
Згідно з ч.1-3 ст.11 вказаного Закону управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.5 та п.10 ч.1, ч.2 ст. 7 Закону співвласники зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників та своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги.
Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом.
Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат.
Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.
Згідно із статтею 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відповідно до ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників відноситься до виключної компетенції загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, є обов`язковим для всіх співвласників.
Відповідно до ст. 13 вказаного Закону у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року по справі №922/3087/17.
Згідно з ст.ст.15, 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів.
На підставі ст. 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.
Статтею 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» врегульовано визначення часток внесків і платежів на утримання, експлуатацію та ремонт спільного майна. Так, частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення.
Аналогічна правові позиції викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 грудня 2020 року по справі №910/6471/18 та постанові Верховного Суду від 11 травня 2018 року по справі №922/3087/17.
Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 22 лютого 2018 року №910/13182/17 та від 22 лютого 2018 року №910/11312/17 при розгляді справ за позовами ОСББ про стягнення заборгованості по сплаті внесків, Верховний Суд зазначив про те, що обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до окладу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку.
Згідно зі ст. 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.
Відповідно до ст. 15 вказаного Закону співвласник зобов`язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Положеннями ч.1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У постанові від 11 листопада 2015 року по справі Верховний Суд України дійшов висновку про те, що особа, яка є власником приміщення і у свою чергу співвласником будинку, в якому створено ОСББ, однак не є членом цього об`єднання, зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження будинку, а об`єднання наділено правом у разі нездійснення цією особою таких дій звернутися до суду з позовом про стягнення нарахованих за цими витратами платежів. При цьому ні Законом про ОСББ, ні іншими законодавчими актами України не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків і платежів, визначених загальними зборами ОСББ.
Верховний Суд у постанові від 24 січня 2020 року по справі №910/1395/19 вказав, що за Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» на члена ОСББ, покладено обов`язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ, якими зокрема є загальні збори учасників та правління ОСББ, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом першої інстанції обґрунтовано встановлено, що внаслідок неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо сплати внесків на утримання/управління багатоквартирним будинком, у останнього утворилась заборгованість за період з 31.03.2023 по 31.10.2024 в розмірі 38 686,19 грн, а саме: сума внесків та платежів співвласника у розмірі 37 481,20 грн та одноразових цільових внесків до резервного фонду у розмірі 1 204,99 грн, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості, який міститься в матеріалах справи та не спростований відповідачем (а.с. 66).
Посилання апелянта на наявність форс-мажорних обставин у зв`язку з воєнною агресією рф, як на підставу відмови у стягненні заборгованості, колегія суддів не приймає.
Так, згідно з листом Торгово-промислової палати України (ТТП України) від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію російської федерації проти України.
Той факт, що ТПП України засвідчила відповідну форс-мажорну обставину сам собою не є підставою для звільнення відповідача від обов`язку щодо сплати внесків на утримання/управління багатоквартирним будинком.
Воєнний стан, як обставина непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин компанія/фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання. При цьому, необхідна наявність сертифікату ТПП України про форс-мажор, який суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.
Подібні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 15 червня 2023 року у справі № 910/8580/22.
Доводи апелянта щодо неналежного повідомлення його про час і дату судового засідання колегія судді відхиляє, оскільки з матеріалів справи вбачається, що представник відповідача – адвокат Савчук В.Р. брав участь в судовому засіданні місцевого суду 10.04.2025, а також був повідомлений про призначене наступне судове за сідання на 05.05.2025 о 09.30 год., про що розписався особисто (а.с. 106).
Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСББ «ЄВРОПЕЙСЬКЕ СІТІ» на підтвердження надання правничої допомоги разом з відзивом надано копії: довіреності від 16.12.2024, якою уповноважено Попроцьку І.В. представляти інтереси позивача у судах всіх інстанцій у межах справ про стягнення заборгованості з співвласників ОСББ, Додатку № 2 до договору про надання правової допомоги №2024/04-8.
Відповідно до п. 2 Додатку №2 сторони домовилися, що вартість наданих послуг в суді апеляційної інстанції становить 1000 грн.
Згідно акта приймання-передачі наданих послуг від 22.08.2025 ОСББ «ЄВРОПЕЙСЬКЕ СІТІ» було надано такий перелік послуг: підготовлено проект відзиву на апеляційну скаргу тривалістю 1,5 год.
На підтвердження сплати послуг за правничу допомогу надано копію квитанції № 314 від 22.08.2025.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про доведеність понесених позивачем в суді апеляційної інстанції витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000 грн, які відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру та є пропорційними до предмета спору.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення судом першої інстанції постановлене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, тому його слід залишити в силі. Доводи апеляційної скарги не спростовують його законності і обґрунтованості. Підстав для його скасування з мотивів, наведених у скарзі, не встановлено.
Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, то апеляційний суд не здійснює перерозподіл судових витрат у суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а заочне рішення Івано-Франківського міського суду від 05 травня 2025 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                                В.А. Девляшевський
Судді:                                                                        Є.Є. Мальцева 
                                                                               О.О.Томин

Повне судове рішення складено 30 вересня 2025 року.