ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року	Львів	Справа № 380/10744/22 пров. № А/857/31723/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді -                                        Мікули О. І.,
суддів          -                                                Курильця А. Р., Пліша М. А., 

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційні скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі №380/10744/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства Львівської міської ради, Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції – Сидор Н. Т.,
дата ухвалення рішення – 12 жовтня 2023 року, 
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

                                                      в с т а н о в и в:

Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідачів - Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства Львівської міської ради, Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просив визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області щодо відмови у забезпеченні житлом його та його сім`ї; визнати протиправною відмову Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області у включенні його та його сім`ї в розподіл належної частки житлових приміщень у будинках по вул. Величковського 61, 62 м Львова з врахуванням позачергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік Львівської міської ради, відповідно до контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов Львівського міського управління ГУМВСУ у Львівській області до його ліквідації, станом на 2015 рік; зобов`язати Ліквідаційну комісію ГУМВС України у Львівській області прийняти та затвердити рішення щодо розподілу належної частки жилої площі і включити його та його сім`ю в розподіл житлових приміщень для забезпечення житлом у будинках по вул. Величковського 61, 62 м Львова з врахуванням позачергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік Львівської міської ради, відповідно до контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов Львівського міського управління ГУМВСУ у Львівській області до його ліквідації, станом на 2015 рік;  зобов`язати Ліквідаційну комісію ГУМВС України у Львівській області забезпечити його та членів його сім`ї житловим приміщенням відповідно до встановлених санітарних та технічних норм; визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Львівській області у включенні його до контрольного списку з числа поліцейських, державних службовців та працівників ГУ НП у Львівській області, які потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу зарахування на квартирний облік Львівської міської ради та у списки осіб, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень; зобов`язати Головне управління Національної поліції у Львівській області включити його до контрольного списку з числа поліцейських, державних службовців та працівників ГУ НП у Львівській області, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням попереднього часу зарахування на квартирний облік Львівської міської ради та у списки осіб, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень; визнати протиправною відмову Виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради у здійсненні перевірки за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства ГУМВСУ у Львівській області та правильністю розподілу жилих приміщень, які будуть чи вже були передані Ліквідаційній комісії ГУМВСУ у Львівській області при розподілі частки у будинках по вул. Величковського 61, 62 м. Львова; зобов`язати Виконавчий комітет Львівської міської ради Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради здійснити перевірку за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства ГУМВСУ у Львівській області та правильністю розподілу жилих приміщень, які будуть чи вже були передані Ліквідаційній комісії ГУМВСУ у Львівській області при розподілі частки у будинках по вул. Величковського 61,62 м. Львова; зобов`язати Виконавчий комітет Львівської міської ради, Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради здійснити дії щодо контролю та виконання Головним Управлінням Міністерства Внутрішніх Справ України у Львівській області для забезпечення житлом черговиків, які знаходилися у контрольному списку Львівського міського управління ГУМВСУ у Львівській області до його ліквідації, станом на 2015 рік, з врахуванням позачергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік Львівської міської ради.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області щодо відмови у забезпеченні житлом ОСОБА_1 та його сім`ї. Визнано протиправною відмову Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області у включенні ОСОБА_1 та його сім`ї в розподіл належної частки житлових приміщень у будинках по АДРЕСА_1 з урахуванням позачергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік Львівської міської ради, відповідно до контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов Львівського міського управління ГУМВСУ у Львівській області до його ліквідації, станом на 2015 рік. Зобов`язано Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області прийняти рішення щодо розподілу належної частки жилої площі і включення ОСОБА_1 та його сім`ї в розподіл житлових приміщень для забезпечення житлом у будинках по АДРЕСА_1 з урахуванням позачергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік Львівської міської ради, відповідно до контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області до його ліквідації, станом на 2015 рік. Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Львівській області у включенні ОСОБА_1 до контрольного списку з числа поліцейських, державних службовців та працівників ГУ НП у Львівській області, які потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу зарахування на квартирний облік Львівської міської ради та у списки осіб, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області включити ОСОБА_1 до контрольного списку з числа поліцейських, державних службовців та працівників ГУ НП у Львівській області, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням попереднього часу зарахування на квартирний облік Львівської міської ради та у списки осіб, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та Головне управління Національної поліції у Львівській області оскаржили його в апеляційному порядку. Вважають, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області покликається на те, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», листа МВС України від 4 грудня 2015 року №41919/ «Про організацію ліквідаційних заходів» у ГУ МВС ліквідовано квартирний облік та контрольні списки осіб ГУ МВС, які потребували покращення житлових умов. Вказує, що відповідно до наказу Департаменту ЖГ від 13 жовтня 2017 року №494 черговики ГУ МВС  зараховані на квартирний облік у Львівській міській раді. Зауважує, що пунктом 37 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, які затверджені постановою Ради Міністрів Української РСР і української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 року №470 встановлено, що жилі приміщення громадянам надаються за місцем перебування їх на квартирному обліку, за винятком випадків надання жилих приміщень підприємствами, установами, організаціями, що не ведуть квартирний облік, своїм працівникам, які перебувають на обліку в виконавчому комітеті Ради народних депутатів за місцем проживання. На думку апелянта, враховуючи те, що ОСОБА_1 перебуває на квартирному обліку у Львівській міській раді, Ліквідаційна комісія не має законних підстав для забезпечення його та членів його сім`ї житловими приміщеннями. Також зауважує, що на лист Львівської міської ради від 04 червня 2018 року щодо надання колишнім працівникам ГУ МВС квартир у житлових будинках АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 Департаментом державного майна ресурсів Міністерства внутрішніх справ України у листі від 30 липня 2018 року №25/2/3-2410 адресованим Львівській міській раді зазначено, що надання жилих приміщень колишнім працівникам ГУ МВС, що ліквідовується, належить до компетенції органу місцевого самоврядування за місцем їх перебування на квартирному обліку.
Крім того, в обґрунтування вимог апеляційної скарги Головне управління Національної поліції у Львівській області покликається на те, що 18 серпня 2021 року на адресу ГУ НП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_1 (вх.№К-4216) з проханням зарахувати його до контрольного списку з числа поліцейських, державних службовців та працівників ГУНП у Львівській області, які потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу зарахування на квартирний облік Львівської міської ради та у списки осіб, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень. 30 серпня 2021 року позивача повідомлено листом №К-15/18/01-2021 про те, що питання включення його до контрольного списку працівників ГУНП у Львівській області, які потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу зарахування на квартирний облік Львівської міської ради та у списки осіб, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, буде розглянуто на засіданні житлової комісії ГУНП у Львівській області. Вказує, що 22 жовтня 2021 року відбулося засідання житлової комісії ГУНП у Львівській області, яке оформлене Протоколом №145. На засіданні житлової комісії ГУНП у Львівській області було розглянуто заяву ОСОБА_1 про включення його до контрольного списку з числа поліцейських, державних службовців та працівників ГУНП у Львівській області, які потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу зарахування на квартирний облік Львівської міської ради та у списки осіб, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень. Комісією встановлено, що позивач є пенсіонером МВС, особою з інвалідністю внаслідок війни та перебуває на квартирному обліку у Львівській міській раді, станом на 22 жовтня 2021 року не є працівником ГУНП у Львівській області, а тому прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 у включенні до контрольного списку працівників ГУНП у Львівській області, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді для покращення житлових умов та списку працівників ГУНП у Львівській області, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді, та користуються правом першочергового забезпечення житлом. Також звертає увагу на те, що квартирний облік та контрольні списки осіб ГУ МВС у Львівській області, які потребували покращення житлових умов, ліквідовано та черговики ГУ МВС у Львівській області зараховані на квартирний облік у Львівській міській раді. На думку апелянта, будь-яка позовна вимога ОСОБА_1 до ГУ НП у Львівській області не підлягає задоволенню, оскільки позивач не проходив службу в штаті ГУ НП у Львівській області, а проходив службу в органах внутрішніх справ. Наказом ГУ МВС за №409 о/с від 30 грудня 2010 року із частковими змінами в наказі ГУ МВС №84 о/с від 17 березня 2011 року звільнений з органів внутрішніх справ у відставку за п.65 «б» (через хворобу). Зауважує, що Національна поліція України не є правонаступником органів внутрішніх справ України. Національну поліцію України було саме утворено як новий орган, а не реорганізовано, як правонаступника міліції. Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ГУ МВС перебуває в стані припинення. Будь-які службові або трудові відносини позивача з ГУНП у Львівській області відсутні, жодних зобов`язань ГУНП у Львівській області перед позивачем не має. На думку ГУ НП, позивачем не доведено протиправність його дій, тоді як відповідачем доведено правомірність відмови у зарахуванні його до контрольного списку з числа поліцейських, державних службовців та працівників ГУНП, які потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу зарахування на квартирний облік Львівської міської ради, та у списки осіб, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень.
З врахуванням наведеного вище просять скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Відзив на апеляційні скарги позивачем поданий не був. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Матеріалами справи стверджується, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2024 року апеляційні скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та Головного управління Національної поліції у Львівській області задоволено частково. Скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі №380/10744/22 та закрито провадження у справі, роз`яснено ОСОБА_1 право на звернення до суду за захистом своїх прав за правилами цивільного судочинства.
Постановою Верховного Суду 13 листопада 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2024 року у справі №380/10744/22 скасовано. Справу направлено на продовження розгляду до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Направляючи справу на новий розгляд, колегія суддів приймаючи до уваги, що позивач проходив службу в органах МВС України, має статус інваліда війни, відповідно має певні соціальні гарантії набуті за час проходження служби, дійшла висновку про те, що спір пов`язаний з реалізацією цих гарантій та є частиною умов проходження публічної служби, у зв`язку із чим цей спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Справа розглянута судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без виклику учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером МВС, інвалідом війни 3 групи.
З 17 грудня 1999 року перебуває на квартирному обліку Львівської міської ради за №18914, в першочерговому списку як працівник ОВС та з 21 січня 2013 року за №1776 в позачерговому списку, як особа з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується довідкою Управління житлового господарства Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради №2501/752 від 26 вересня 2019 року.
Позивача зараховано до «Контрольного списку співробітників органів та підрозділів ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, які зараховані на квартирний облік в Львівській міській раді». Станом на 19 червня 2011 року позивач як позачерговик значиться під номером 6.
Позивач також неодноразово звертався до уповноважених суб`єктів щодо поліпшення житлових умов.
Зі змісту листа міського голови Львова від 12 грудня 2016 року№1104-вих-1173 вбачається наступне:
«Ухвалою Львівської міської ради від 08.12.2005 року №2915 погоджено Львівському управлінню УМВС України у Львівській області місця розташування земельної ділянки та надання дозволу на виготовлення проекту відведення земельної ділянки на АДРЕСА_3 .
Ухвалою Львівської міської ради від 13.07.2006 №124 затверджено Львівському управлінню УМВС України у Львівській області проект відведення земельної ділянки на АДРЕСА_3 .
Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою від 08.08.2006 року серія ЯЯ №186875.
Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 03.11.2006 року №1261 дозволено Львівському управлінню УМВС України у Львівській області проектування багатоквартирних житлових будинків з вбудованими об`єктами соціально-побутового обслуговування на вул. І.Величковського (у житловому мікрорайоні Рясне-2, корпуси №№61, 62 на генплані).
Дозвіл на виконання будівельних робіт від 27.03.2007 року за №113/07.
Робочий проект погоджено (протокол від 25.01.2008 року №5-37/2401).
Будівництво здійснюється на підставі укладеного договору від 10.08.2006 року з ТзОВ «Будівельна компанія «Український стандарт», угоди від 21 листопада 2012 року року та додаткової угоди від 23 листопада 2012 року року з ПрАТ «Ірокс». Відповідно до п.2.6 угоди від 23 листопада 2012 року року Замовник після здачі об`єкту набуває у встановленому порядку права власності на 7 (сім) відсотків загальної площі квартир в збудованому будинку на вул. Величковського, 61 в м. Львові, що становить 663 кв.м. та 10 (десять) відсотків загальної площі квартир в збудованому будинку на вул. Величковського, 62 в м. Львові, що становить 946,47 кв.м.
На виконання Постанови КМУ від 16 вересня 2015 року №730 «Про утворення Територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», контрольні списки осіб Львівського міського управління міліції скасовано, у Головному управлінні МВС України у Львівській області ліквідовано квартирний облік, квартирні справи передаються у Львівську міську раду для постановки на облік за місцем проживання.».
Таким чином, на численні звернення позивача до Головного управління НП у Львівській області та до Головного управління МВС України у Львівській області позивач отримував відповіді, що у зв`язку із ліквідацією контрольних списків ЛМУ та ліквідацією квартирного обліку у ГУ МВС України у Львівській області, по питанню забезпечення житлом необхідно звертатися до Львівської міської ради.
Рішенням Галицького районного суду м. Львова у справі №461/7676/16-ц від 31 січня 2017 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги задоволено частково та визнано протиправною бездіяльність Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, яка полягає у незабезпеченні житлом ОСОБА_1 у строк, що передбачений пунктом 18 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» та зобов`язано Львівську міську раду повторно розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_1 та членів його сім`ї, позачергово благоустроєним житлом, яке за розміром і санітарними умовами відповідає ст. ст. 48, 50 ЖК України, у відповідності до вимог пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту».
З матеріалів справи вбачається, що рішення Галицького районного суду м. Львова від 31 січня 2017 року у справі №461/7676/16-ц фактично виконане не було, виконавче провадження №54256767 було закінчене.
Крім того, судом першої інстанції встановлено, що Ліквідаційна комісія ГУМВС України у Львівській області та ГУ Національної поліції у Львівській області, пропонують позивачу звертатися до Львівської міської ради щодо забезпечення позивача житлом.
Судом першої інстанції також встановлено, що права замовника будівництва житлового будинку АДРЕСА_3 , передано Ліквідаційній комісії ГУМВС України у Львівській області. Згідно з договором на будівництво житлового будинку №61 від 23 листопада 2012 року, замовник отримує 7% загальної площі квартир, що становить 663,5 кв.м. Право розпоряджатись житловими площами належить замовнику будівництва. У рахунок вищезазначеного договору на будівництво житлового будинку АДРЕСА_4 , квартири від генпідрядника до замовника не передавались.
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером 4610137500:11:014:0004 перебуває у власності держави, право постійного користування цією земельною ділянкою зареєстровано за Головним управлінням Національної поліції у Львівській області.
Позивач звернувся до Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області із заявою щодо включення його у розподіл житлових приміщень у будинках по АДРЕСА_3 з урахуванням позачергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік відповідно до контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов, Львівського міського управління міліції до його ліквідації та забезпечення його і його сім`ї житловим приміщенням відповідно до встановлених санітарних та технічних норм.
Листом ГУМВС України у Львівській області від 15 грудня 2021 року №К-138/05/18-2021 позивачу відмовлено у забезпеченні житлом та включенні його у розподіл житлових приміщень у будинках по АДРЕСА_3 .
19 серпня 2021 року позивач звернувся до ГУ Національної поліції у Львівській області із заявою (вх. №К-15 від 19 серпня 2021 року) щодо включення його до контрольного списку працівників ГУНП у Львівській області, які потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу зарахування на квартирний облік Львівської міської ради та у списки осіб, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень.
Листом від 29 жовтня 2021 року №К-15/18/01-2021 позивач отримав відповідь ГУ Національної поліції у Львівській області про те, що житловою комісією ГУ Національної поліції у Львівській області прийнято рішення відмовити позивачу у зарахуванні до контрольного списку працівників ГУ Національної поліції у Львівській області, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді для покращення житлових умов та списку працівників ГУНП у Львівській області, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом першочергового забезпечення житлом.
Суд першої інстанції також встановив, що відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №557 від 13 липня 2016 року внесено зміни до переліку підприємств, установ та організацій, яким дозволено вести квартирний облік, вилучивши з переліку Управління МВС України у Львівській області.
Розпорядженням Львівського міського голови від 12 червня 2019 року №288 «Про утворення комісії» для розгляду проблемних питань забезпечення житлом колишніх працівників міліції утворено комісію для розгляду питань будівництва будинків на вул.Величковського, 61,62 та отримання житла черговиками Львівського міського управління ГУМВС України у Львівській області.
19 листопада 2021 року позивачем зокрема, було направлено до Львівської міської ради колективне звернення з вимогою здійснити перевірку за станом квартирного обліку, додержанням житлового законодавства при розподілі житлових приміщень, які будуть чи вже були передані Ліквідаційній комісії ГУМВС України у будинках по вул. Величковського 61- 62 м Львова та включенням заявників у розподіл даних житлових приміщень з урахуванням позачергового і першочергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік, відповідно до контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов Львівського міського управління міліції до його ліквідації, а також спонукати Головне Управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області до забезпечення житлом черговиків, першочерговиків і позачерговиків, які знаходилися у контрольному списку Львівського міського управління міліції до його ліквідації, але не забезпечено житлом.
Відповідно до відповіді Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 08 грудня 2021 року №2501-вих-116913, у здійсненні перевірки за станом квартирного обліку, додержанням житлового законодавства при розподілі житлових приміщень, які будуть чи вже були передані Ліквідаційній комісії ГУМВСУ у будинках по вул. Величковського 61-62 м. Львова, заявникам було відмовлено.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що на ГУНП у Львівській області покладається обов`язок щодо включення позивача до контрольного списку осіб працівників поліції, які потребують поліпшення житлових умов з дотриманням права на першочергове та позачергове одержання житла, а тому позовні вимоги про визнання протиправною відмови у включенні позивача до контрольного списку з числа поліцейських, державних службовців та працівників ГУ НП, які потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу зарахування на квартирний облік Львівської міської ради, та у списки осіб, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, а також зобов`язання включити ОСОБА_1 до контрольного списку з числа поліцейських, державних службовців та працівників ГУ НП, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням попереднього часу зарахування на квартирний облік Львівської міської ради, та у списки осіб, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, підлягають задоволенню. Крім того, протиправними є дії Ліквідаційної комісії щодо відмови у забезпеченні житлом позивача та його сім`ї та відмова Ліквідаційної комісії у включенні позивача та його сім`ї в розподіл належної частки житлових приміщень у будинках АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 з урахуванням позачергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік Львівської міської ради відповідно до контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов ЛМУ до його ліквідації, станом на 2015 рік, а тому з метою ефективного захисту права позивача необхідно зобов`язати Ліквідаційну комісію прийняти рішення щодо розподілу належної частки жилої площі і включення позивача та його сім`ю в розподіл житлових приміщень для забезпечення житлом у будинках АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 з урахуванням позачергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік Львівської міської ради відповідно до контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов ЛМУ до його ліквідації, станом на 2015 рік. Разом з тим, щодо вимоги позивача про зобов`язання Ліквідаційної комісії забезпечити позивача та членів його сім`ї житловим приміщенням відповідно до встановлених санітарних та технічних норм, то така вимога є передчасною, оскільки учасниками справи не надано доказів наявності житлових приміщень (квартир) у будинках АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . Крім того, не підлягають задоволенню позовні вимоги заявлені до Виконавчого комітету Львівської міської ради, Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради, оскільки вказані відповідачі не мають повноважень щодо здійснення перевірки за станом квартирного обліку та додержанням житлового законодавства ГУМВС у Львівській області та правильністю розподілу жилих приміщень, забезпечення житлом черговиків, які знаходилися у контрольному списку ЛМУ до його ліквідації, станом на 2015 рік.
Колегія суддів зазначає, що апелянти оскаржують рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, тому з врахуванням ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.
Даючи правову оцінку висновку суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів вважає, що такий відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.
Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
За змістом ч.1 ст.9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.
Відповідно до абз.1 п.18 ч.1 ст.13 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” інваліди війни та прирівняні до них особи позачергово забезпечуються житлом, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.
Згідно зі ст.46 ЖК України поза чергою жиле приміщення надається особам з інвалідністю внаслідок Другої світової війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення.
За змістом п.15 Розділу XI Закону України “Про Національну поліцію” за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
Колегією суддів в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України “Про судоустрій і статус суддів” під час вирішення наведеного спору враховується правова позиція Верховного Суду, яка викладена у постанові від 09 жовтня 2019 року у справі №727/10728/16-ц, відповідно до якої суду необхідно визначити орган, до компетенції якого належить перевірити чи ведеться квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, зокрема у Головному управлінні Національної поліції, у випадку відсутності правонаступників органу державної влади, та визначити орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача.
16 вересня 2015 року Кабінетом Міністрів України затверджено постанову №730 “Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ”.
Головне управління Національної поліції у Львівській області було створено, як юридична особа на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 02 вересня 2015 року №641 “Про утворення Національної поліції України” та від 16 вересня 2015 року №730 “Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ”.
Верховний Суд неодноразово висловлювався, зокрема, у постановах від 14 грудня 2022 року у справі №815/4162/16 та від 11 лютого 2021 року у справі №826/9815/18 про публічне правонаступництво органів державної влади, яке є окремим, особливим видом правонаступництва, під яким розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому, обов`язок щодо відновлення порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід про перехід до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів.
У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувалися ліквідованим органом, не можуть бути припинені та підлягають передачі іншим державним органам, за винятком того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі.
Таким чином, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.
Вирішуючи питання публічного правонаступництва, Верховний Суд у постанові від 11 лютого 2021 року у справі №826/9815/18 виходив із специфіки публічно-правових відносин, а саме: тієї обставини, що повноваження відповідних державних органів не є статичними і можуть передаватись від одного органу до іншого у випадку зміни законодавства. При цьому, такий перехід може не збігатися у часі з юридичним припиненням суб`єкта владних повноважень унаслідок реорганізації чи ліквідації.
У цій постанові Верховний Суд сформулював правовий висновок, відповідно до якого, якщо спір виник з приводу реалізації суб`єктом владних повноважень, що припиняється, його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту його вибуття з правовідносин, щодо яких виник спір, унаслідок, зокрема, передачі відповідним розпорядчим актом його адміністративної компетенції іншому (іншим) суб`єктам владних повноважень.
Якщо спір виник у відносинах, що не пов`язані з реалізацією суб`єктом владних повноважень його компетенції, підстави для правонаступництва виникають з моменту припинення сторони - суб`єкта владних повноважень (повне правонаступництво).
У випадку повного правонаступництва до правонаступника переходять права та обов`язки юридичної особи, які стосуються не лише майнових правовідносин, але і правовідносин з вирішення питань, які стосуються проходження публічної служби.
Такий підхід ґрунтується на конституційних принципах безперервності процесу державного управління та відповідальності держави перед людиною за свою діяльність.
Колегія суддів звертає увагу на те, що спір у цій справі виник у відносинах публічної служби у зв`язку з проходженням позивачем служби в органах внутрішніх справ, що додатково підтверджено висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 13 листопада 2024 року у цій справі, що розглядається.
Крім того, Верховний Суд України в постановах від 04.03.2014 року (справа №21-8а14), від 27.05.2014 року (справа №21-108а14), від 28.10.2014 року (справа №21-484а14) сформулював правову позицію, згідно із якою ліквідація юридичної особи публічного права має місце у випадку, якщо в розпорядчому акті органу державної влади або органу місцевого самоврядування наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої відмови. У разі ж покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інший орган, мова йде фактично про реорганізацію. Таким чином, встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, не виключає, а включає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.
У Законі України “Про Національну поліцію” чи інших нормативно-правових актах не зазначено про відмову держави від виконання завдань та функцій, які були покладені на органи міліції, зокрема в частині поліпшення житлових умов працівників, а відтак у даному випадку фактично мала місце реорганізація зазначеного правоохоронного органу, оскільки відповідна функція ліквідована не була.
З метою установлення факту публічного правонаступництва, у спірних правовідносинах, визначальним є наявність переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) первісного суб`єкта - Головного управління МВС України у Львівській області після його припинення до Головного управління Національної поліції у Львівській області.
Так, у постанові від 30 вересня 2020 по справі №826/6895/17 Верховним Судом вказано, що аналогічність завдань міліції та поліції встановлена статтею 3 Закону України “Про міліцію” та статтею 2 Закону України “Про Національну поліцію”. Ліквідація управлінь Міністерства внутрішніх справ України з одночасним створенням аналогічних територіальних органів Національної поліції, використання органами Національної поліції в своїй діяльності нормативно-правових актів (наказів) Міністерства внутрішніх справ України свідчить про фактичну ліквідацію державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується.
Відповідно до пп.49 п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року №877 “Про затвердження Положення про Національну поліцію”  визначено, що Національна поліція “взаємодіє з органами державної влади з питань соціального захисту та пенсійного забезпечення поліцейських, працівників Національної поліції та членів їх сімей”.
Постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. №470 затверджені Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов і надання їм жилих приміщень (далі-Правила №470), які є чинними.
Ці правила регулюють облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання.
Згідно з п.10 Правил №470 громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації.
За змістом ч.1 п.29 Правил №470 право громадянина перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи зберігається у випадку виходу на пенсію.
Приписами п.9 Правил №470 визначено, що підприємства, установи, організації, які не здійснюють квартирний облік, ведуть контрольні списки своїх працівників, що перебувають на обліку в виконавчому комітеті місцевої Ради даного населеного пункту.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради №557 від 13 липня 2016 року внесено зміни до переліку підприємств, установ та організацій, яким дозволено вести квартирний облік, вилучивши з переліку Управління МВС України у Львівській області.
Наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 13 жовтня 2017 року №494 передано справи черговиків Головного управління МВС України у Львівській області до Львівської міської ради із збереженням часу перебування за місцем праці. 
Крім того, Наказом ГУМВС України у Львівській області №3246 від 28 листопада 2018 року створена житлово-побутова комісія із метою забезпечення належної роботи з розгляду і прийняття рішень щодо житлових питань.
Відповідно до п.41 Правил №470 громадянам, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що не ведуть квартирний облік, і перебувають  на обліку у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів, у тих випадках,  коли  вони забезпечуються жилими приміщеннями вказаними підприємствами, установами, організаціями, жилі приміщення надаються згідно з контрольним списком, який ведеться за місцем їх роботи, у порядку черговості.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з урахуванням тієї обставини, що Національна поліція створена на матеріально-технічній базі управління Міністерства внутрішніх справ України; Національна поліція взаємодіє з органами державної влади з питань соціального захисту та пенсійного забезпечення поліцейських, працівників Національної поліції та членів їх сімей; справи черговиків Головного управління МВС України у Львівській області передано до Львівської міської ради із збереженням часу перебування за місцем праці, а жилі приміщення колишнім працівникам міліції надаються згідно з контрольним списком, який ведеться за місцем їх роботи, тому саме на Головне управління Національної поліції у Львівській області покладається обов`язок щодо включення позивача до контрольного списку осіб - працівників поліції, які потребують поліпшення житлових умов з дотриманням права на першочергове та позачергове одержання житла, що свідчить про протиправність рішення Головного управління Національної поліції у Львівській області, викладене у листі від 29 жовтня 2021 року №К-15/18/01-2021 про відмову у зарахуванні ОСОБА_1 до контрольного списку працівників ГУНП у Львівській області, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді для покращення житлових умов та списку працівників ГУНП у Львівській області, які перебувають на квартирному обліку у Львівській міській раді та користуються правом першочергового забезпечення житлом та підставність задоволення позовних у частині включення позивача до контрольного списку з числа поліцейських, державних службовців та працівників ГУ НП у Львівській області, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням попереднього часу зарахування на квартирний облік Львівської міської ради та у списки осіб, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень.
Крім того, матеріалами справи стверджується, що рішенням Галицького районного суду м. Львова у справі №461/7676/16-ц від 31 січня 2017 року, яке набрало законної сили, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, яка полягає у незабезпеченні житлом ОСОБА_1 у строк, що передбачений пунктом 18 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту». Зобов`язано Львівську міську раду повторно розглянути питання щодо забезпечення ОСОБА_1 та членів його сім`ї, позачергово благоустроєним житлом, яке за розміром і санітарними умовами відповідає ст.ст.48,50 ЖК України, у відповідності до вимог пункту 18 частини 1 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту». Вказане судове рішення мотивовано тим, що право позивача на позачергове одержання житла було грубо порушено внаслідок протиправної бездіяльності Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області.
Згідно з п.п.67 п.4 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 року №383/2011, чинного на час виникнення спірних правовідносин, Міністерство відповідно до покладених на нього завдань уживає відповідно до законодавства заходів щодо забезпечення правового і соціального захисту осіб рядового і начальницького складу працівників органів внутрішніх справ, військовослужбовців та працівників внутрішніх військ МВС України, пенсіонерів з числа військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, членів їх сімей, розробляє пропозиції з цих питань і вносить їх на розгляд відповідних органів.
Як правильно зверну увагу суд першої інстанції, позивач неодноразово письмово звертався до відповідача Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області щодо покращення його житлових умов, проте жодних дій для забезпечення його та членів його сім`ї житлом не було вжито, що свідчить про протиправність дій Ліквідаційної комісії ГУМВС України у Львівській області щодо відмови у забезпеченні житлом позивача та його сім`ї, у  відмові щодо включення позивача та його сім`ї в розподіл належної частки житлових приміщень у будинках по вул. Величковського 61, 62 м. Львова з врахуванням позачергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік Львівської міської ради, відповідно до контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов Львівського міського управління ГУМВСУ у Львівській області до його ліквідації, станом на 2015 рік.
За змістом ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. 
Таким чином, встановивши порушення прав позивача, суд має обрати такий захисту, який з урахуванням конкретних обставин справи буде ефективним з точки зору частини першої статті 2 КАС України та статті 13 Конвенції та виключатиме можливі подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах.
Колегія суддів зазначає, що саме до компетенції ГУНП у Львівській області належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод та інтересів позивача.
Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що на ГУНП у Львівській області покладається обов`язок щодо включення позивача до контрольного списку осіб працівників поліції, які потребують поліпшення житлових умов з дотриманням права на першочергове та позачергове одержання житла, а тому позовні вимоги про визнання протиправною відмови у включенні позивача до контрольного списку з числа поліцейських, державних службовців та працівників ГУ НП, які потребують поліпшення житлових умов із збереженням попереднього часу зарахування на квартирний облік Львівської міської ради, та у списки осіб, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, а також зобов`язання включити ОСОБА_1 до контрольного списку з числа поліцейських, державних службовців та працівників ГУ НП, які потребують поліпшення житлових умов, із збереженням попереднього часу зарахування на квартирний облік Львівської міської ради, та у списки осіб, які користуються правом першочергового і позачергового одержання жилих приміщень, судом першої інстанції правильно задоволено. Крім того, протиправними є дії Ліквідаційної комісії щодо відмови у забезпеченні житлом позивача та його сім`ї та відмова Ліквідаційної комісії у включенні позивача та його сім`ї в розподіл належної частки житлових приміщень у будинках АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 з урахуванням позачергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік Львівської міської ради відповідно до контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов ЛМУ до його ліквідації, станом на 2015 рік, а тому з метою ефективного захисту права позивача необхідно зобов`язати Ліквідаційну комісію прийняти рішення щодо розподілу належної частки жилої площі і включення позивача та його сім`ю в розподіл житлових приміщень для забезпечення житлом у будинках АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 з урахуванням позачергового права на забезпечення житлом та часу зарахування на житловий облік Львівської міської ради відповідно до контрольних списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов ЛМУ до його ліквідації, станом на 2015 рік.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені скаржниками в апеляційних скаргах обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Крім того, колегія суддів зазначає, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі №380/10744/22 в частині відмовлених позовних вимог не оскаржується в апеляційному порядку, тому колегія суддів вважає недоцільним виходити за межі апеляційних скарг та переглядати оскаржуване рішення в цій частині.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог у частині їх задоволення, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
                                                     п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року у справі №380/10744/22 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	М. А. Пліш  	
Повне судове рішення складено 05 вересня 2025 року.