ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/15997/24  Номер провадження 33/814/658/25	Головуючий у 1-й інстанції Пальчик О. О.  Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року 	м. Полтава	

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,
з секретарем Гнітько А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кононенка В.А. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , на постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 травня 2025 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою
                                ОСОБА_1 , 
                                ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, непрацюючий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення – штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 18 грудня 2024 року о 21 год. 19 хв. керував автомобілем «ЗАЗ Sens», днз НОМЕР_1 , по проспекту Л. Українки, 21, в м. Кременчуці Полтавської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. 
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову судді, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити.
При цьому зазначає про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.
Стверджує, що зупинка транспортного засобу працівниками поліції була незаконною.
Звертає увагу, що ОСОБА_1 заперечував факт керування транспортним засобом.
Зауважує, що долучений до матеріалів справи відеозапис не містить достатніх доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху України.
Заперечує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, приходжу до такого.
Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за наведених у постанові обставин ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.
Фактичні обставини відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння підтверджуються даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №199814 від 18 грудня 2024 року, а також відеозаписом події, який долучений до цього протоколу.
Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими.
Так, зі змісту долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення відеозапису видно, що за наведених у протоколі обставин автомобіль «ЗАЗ Sens», днз НОМЕР_1 , всупереч приписам п.19.1а Правил дорожнього руху України, рухався по проспекту Л. Українки в м. Кременчук Полтавської області у темну пору доби без увімкненого ближнього світла фар, що стало підставою для його зупинки працівниками поліції у відповідності до приписів ст.35 Закону України «Про національну поліцію».
При цьому, з моменту початку переслідування автомобіля «ЗАЗ Sens», днз НОМЕР_1 , та до моменту його зупинки транспортний засіб постійно перебував у полі зору працівників патрульної поліції, які їхали за ним на службовому автомобілі. Одразу після зупинки із-за керма автомобіля вийшов саме ОСОБА_1 . 
Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 працівник поліції повідомив йому підставу для зупинки транспортного засобу та виявив ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини та порушення координації рухів), які відповідають приписам п.3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.
В свою чергу порушник стверджував, що транспортним засобом не керував, а лише перебував в салоні припаркованого автомобіля, що спростовується даними, які зафіксовані на відеозаписі реєстратора зі службового автомобіля працівників патрульної поліції.
Поліцейський на місці події роз`яснив ОСОБА_1 його обов`язок пройти у встановленому законом порядку медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху України, а також права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України і ст.268 КпАП України, в тому числі і право на захист, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення та відеозаписом події.
Фактична поведінка ОСОБА_1 , який після роз`яснення йому порядку проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння наполягав, що не керував автомобілем а тому і не повинен проходити огляд свідчить про його свідому відмову від проходження такого огляду, у зв`язку з чим суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.
Адже Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП України.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.
Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.
Порушень закону, які були б підставою для скасування оскаржуваної постанови судді, не встановлено.
Отже, апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

УХВАЛИВ:

Постанову судді Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23 травня 2025 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника Кононенка Віталія Анатолійовича - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

       Суддя Полтавського апеляційного суду                                          Костенко В.Г.