КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
апеляційне провадження №22-ц/824/14860/2025
справа №756/10926/24

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року                                                                              м.Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
судді-доповідача       Поліщук Н.В.
суддів                         Желепи О.В., Соколової В.В.,
за участю секретаря судового засідання Крисіної В.О., 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою адвокатом Кухаренко Ольгою Володимирівною, на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 09 липня 2025 року, постановлену під головуванням судді Тихої О.О.,
у справі за заявою ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Оболонським районним судом міста Києва 16 вересня 2024 року, у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей, -
 
встановив:
1. Короткий виклад обставин справи.
У вересні 2024 року до суду звернулась ОСОБА_1 із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів.
16 вересня 2024 року Оболонським районним судом міста Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30 серпня 2024 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
У грудні 2024 року до суду звернувся ОСОБА_2 із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню (том 1 а.с.23-25).
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 27 січня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.
В квітні 2025 року до суду звернувся ОСОБА_2 із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами (том 1 а.с.120-121).
Заяву мотивовано тим, що про існування судового наказу боржнику стало відомо в кінці січня 2025 року після блокування банківських рахунків. 
Заявниця при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів приховала від суду факт зміни місця свого та дітей проживання з України на Німеччину ще до початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України.
Вказує, що боржник має офіційний заробіток в Німеччині та відповідно до місцевого законодавства зобов`язаний сплачувати щомісячно аліменти на дітей у розмірі 649 євро на кожну дитину. 
Посилається на аліментні зобов`язання від 28 квітня 2023 року, вчинені в Управлінні у справах неповнолітніх, та лист-роз`яснення адвокатської контори "Адам" у м. Фільдерштадт №683/24 WM02WM від 19 лютого 2025 року про те, що ці аліментні зобов`язання є юридично обов`язковими та прирівнюються до рішення дільничого суду і також підлягають примусовому виконанню. 
Факт сплати аліментів підтверджується оборотом на його рахунку.
Стверджує, що на момент видачі судового наказу та деякий час після цього боржник сплачує аліменти на утримання дітей у розмірі 1298 євро щомісячно, що приблизно становить 53 218 грн на місяць.
Виданим судовим наказом на ОСОБА_2 покладено подвійне зобов`язання по сплаті аліментів у розмірі 1298 євро щомісячно на обох дітей в Німеччині та 1/3 частка від усіх видів доходу на дітей щомісячно в Україні. 
Мотивуючи наведеним, просить суд скасувати судовий наказу, виданий Оболонським районним судом міста Києва 16 вересня 2024 року, у справі №759/10926/24 на підставі пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України.
2. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 09 липня 2025 року задоволено заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Оболонським районним судом міста Києва 16 вересня 2024 року у справі № 756/10926/24.
Скасовано судовий наказ №756/10926/24, виданий Оболонським районним судом міста Києва 16 вересня 2024 року, яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30 серпня 2024 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
 У видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 30 серпня 2024 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, - відмовлено.
Задовольняючи заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, суд вказав на те, що станом на час видачі судового наказу 16 вересня 2024 року заявниця, боржник та двоє неповнолітніх дітей проживали у Німеччині, де проживають по теперішній час, де з боржника на підставі рішення компетентного органу іноземної держави, яке є обов`язковим до виконання, з квітня 2023 року стягуються аліменти на утримання обох дітей. Про вказане суду першої інстанції на час видачі судового наказу не було відомо, відтак судом зазначено, що з огляду на особливий порядок розгляду заяв про видачу судового наказу у ОСОБА_1 відсутнє безспірне право грошової вимоги до ОСОБА_2 на час видачі судового наказу в порядку наказного провадження.
Судом зазначено, що обидві сторони проживають за межами України, спір між батьками щодо права на отримання аліментів та їх розмір підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження.
3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Не погодившись з постановленою ухвалою, адвокатом Кухаренко О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, постановлення оскаржуваної ухвали без всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, незаконність та необґрунтованість ухвали.
Вказує, що право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів чи із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів належить особі, з якою проживає дитина, та є безумовним. ОСОБА_1 визначилась із тим, яке право вона має намір реалізувати та подала до суду заяву про видачу судового наказу. 
ОСОБА_2 не заперечується, що діти проживають із матір`ю. 
Єдиним документом, на підставі якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей стягуються аліменти, є судовий наказ №756/10926/24, виданий Оболонським районним судом міста Києва. Інші судові рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей, у тому числі рішення іноземного суду, що підлягає визнанню та примусовому виконанню в Україні в порядку, визначеному ЦПК України, відсутні. 
Заперечує проти факту добровільної сплати аліментів боржником на території іншої держави, оскільки такий не є визначеною законом матеріально-правовою підставою для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами. 
Мотивуючи наведеним, просить суд ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 09 липня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Оболонським районним судом міста Києва 16 вересня 2024 року. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
4. Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу.
22 вересня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду від представника ОСОБА_2 - адвоката Ганчевої М.А. надійшла письмова заява.
В частині щодо наявності документів іноземної держави доводи цієї повторюються доводи заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.
Вказує, що ОСОБА_1 не оспорювала в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі, що ОСОБА_2 дійсно сплачує кошти на утримання двох дітей. Заявницею не оспорювались належність та допустимість доказів, які стали підставами для постановлення оскаржуваної ухвали, в тому числі лист-роз`ясненням адвокатської контори "Адам" у м. Фільдерштадт №683/24 WM02WM від 19 лютого 2025 року про обов`язковість аліментних зобов`язань від 28 квітня 2023 року, вчинених в Управлінні у справах неповнолітніх. Вказує, що такі документи прирівнюються до рішення дільничого суду і також підлягають примусовому виконанню.
Звертає увагу, що заявниця при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу не повідомила суд про факт проживання її, дітей та боржника за межами України, а надала лише документи про зареєстроване на території України місце проживання дітей.
Зазначає, що з огляду на фактичне місце проживання батьків та дітей за кордоном, заявницею порушено правила підсудності.
Мотивуючи наведеним, просить ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 09 липня 2025 року залишити без змін.
5. Позиція учасників справи.
В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Кухаренко Л.М. просила задовольнити апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Оболонським районним судом міста Києва 16 вересня 2024 року.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.
Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду справи.
6. Позиція суду апеляційної інстанції.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення адвоката Кухаренко Л.М., яка діє в інтересах заявниці ОСОБА_1 , розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі судового рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
7. Фактичні обставини справи, установлені судом.
ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками  є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження (повторне) серії НОМЕР_1 (том 1 а.с.10).
ОСОБА_4 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками  є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження (повторне) серії НОМЕР_2 (том 1 а.с.11).
Згідно витягів з Реєстру територіальної громади, сформованих від 22 серпня 2024 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживають за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а.с.4-6).
Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 07 вересня 2021 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (том 1 а.с.7-8).
Згідно даних довідки про навчання у школі, виданої Жіночою гімназією Св. Агнеси у м. Штутгарт 25 листопада 2024 року, ОСОБА_5 навчається у закладі освіти з 16 жовтня 2023 року по орієнтовно 01 липня 2030 року. Переклад з німецької мови на українську мову виконано дипломованим перекладачем ОСОБА_6 (том 1 а.с.131-132).
Згідно даних Аліментного зобов`язання від 28 квітня 2023 року №954/2023, вчиненого в Управлінні у справах молоді м. Штутгарт, Німеччина, ОСОБА_2 зобов`язується сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1 а.с.125, 134, 166-167). 
Згідно даних Аліментного зобов`язання від 28 квітня 2023 року №953/2023, вчиненого в Управлінні у справах молоді м. Штутгарт, Німеччина, ОСОБА_2 зобов`язується сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а.с.169-173).
ОСОБА_2 надано документи на підтвердження проведення платежів із переказу аліментних коштів (том 1 а.с.126-127, 128 зворот - 129, 135-136, 157 зворот - 158).
Згідно даних листа Адвокатської контори «Адам» №683/24 від 19.02.2025 року щодо сплати аліментів на утримання дитини убачається, що документи Управління у справах молоді (реєстраційні номери 953/2023, 954/2023), підписані ОСОБА_2 в Управлінні у справах молоді столиці Штутгарт, є юридично обов`язковим. Цей документ прирівнюється до рішення дільничного суду і також підлягає примусовому виконанню. Вказано, що у разі несплати аліментів у зазначеному розмірі, можливе примусове виконання судового рішення із ОСОБА_2 (том 1 а.с.177-178).
8. Мотиви, якими керується колегія суддів апеляційного суду, та застосовані норми права.
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає про таке.
Згідно статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до пунктів 4 та 5 частини 1 статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:
4) заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб;
5) заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.
Рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами (частина 1 статті 423 ЦПК України).
Згідно пункту 1 частини 2 статті 423 ЦПК України  підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.
Відповідно до пункту 6 частини 3 статті 426 ЦПК України у разі пропуску строку на подання заяви про перегляд судових рішень суду за нововиявленими до заяви додається клопотання про його поновлення.
За змістом статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. 
Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Як убачається з матеріалів справи, судовий наказ за заявою ОСОБА_1 видано 16 вересня 2024 року.
10 жовтня 2024 року адвокат Лисенко І.К., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до суду із заявою про ознайомлення із матеріалами справи. Заява містить відмітку про ознайомлення адвокатом із матеріалами справи 29 жовтня 2024 року (том 1 а.с.20).
09 грудня 2024 року адвокат Ганчева М.А., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до суду із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню (том 1 а.с.23-25). Судом 27 січня 2025 року постановлено відмовити у задоволенні поданої заяви. 
23 квітня 2025 року адвокат Ганчева М.А., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до суду із заявою про перегляд судового наказу, виданого 16 вересня 2024 року, за нововиявленими обставинами (том 1 а.с.120-121).
Тобто про наявність судового наказу ОСОБА_2 стало відомо щонайменше 29 жовтня 2024 року, при цьому документи щодо стягнення аліментів в іноземній держави видано в 2023 році.
Убачається, що заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами подано через майже 6 місяців з дня ознайомлення представником ОСОБА_2 - адвокатом Лисенко І.К., що є значним пропуском тридцятиденного строку на звернення до суду із цією заявою.
При зверненні до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами не заявлено клопотання про поновлення процесуального строку, не надано доказів, якими підтверджується поважність причин пропуску цього строку.
Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув, у зв`язку і з чим помилково розглянув заяву по суті, відтак ухвалу суду не можна визнати законною та обґрунтованою.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням наведеного та з огляду на відсутність порушення ОСОБА_2 перед судом першої інстанції питання про поновлення пропущеного процесуального строку із зверненням до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, колегія суддів робить висновок про скасування ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 09 липня 2025 року із залишенням без розгляду заяви ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Оболонським районним судом міста Києва 16 вересня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей.
Керуючись статтями 259, 268, 367, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Кухаренко Ольгою Володимирівною, задовольнити частково.
 
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 09 липня 2025 року скасувати, ухвалити нове судове рішення такого змісту.
 
Заяву ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу, виданого Оболонським районним судом міста Києва 16 вересня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітніх дітей - залишити без розгляду.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, касаційна скарга на постанову може бути подана протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Верховного Суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Повну постанову складено 21 листопада 2025 року.

Суддя-доповідач                                                      Н.В. Поліщук

Судді                                                                         О.В. Желепа

                                                                                   В.В. Соколова