ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 688/4396/24
Провадження № 22-ц/820/2303/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії
суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Шевчук Ю.Г.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2025 року про відмову ухвалити додаткове рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 28 серпня 2025 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.
01.09.2025 року відповідачка подала заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ТОВ «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» на її користь 37000 грн. судових витрат, посилаючись на відомості у договорі про надання правничої допомоги, додатковій угоді та акті приймання-передачі наданої правничої допомоги.
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2025 року у задоволенні клопотання представника відповідачки Натини Андрія Олексійовича про стягнення витрат на правничу допомогу відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати як незаконне та задовольнити її заяву повністю. На думку апелянтки, суд хибно вказав про неповажність причин неподання доказів понесення відповідачем витрат на правову допомогу до закінчення судових дебатів, оскільки таке питання слід ставити лише у випадку, коли сторона до закінчення судових дебатів не заявила, що планує подати докази витрат після винесення рішення у справі. 
Відповідачка виконала всі обов`язки, пов`язані з реалізацією права на відшкодування правничої допомоги, зокрема, у відзиві на позовну заяву від 25.03.2025 року, що докази понесених витрат будуть подані не пізніше 5 днів після ухвалення судового рішення; у відзиві міститься попередній розрахунок судових витрат; після винесення рішення від 28.08.2025 року 01.09.2025 року подана заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат. 
Доказом, який підтверджує обсяг наданих послуг та їх вартість, є акт приймання-передачі наданої правової допомоги, складений 29.08.2025 року, який не міг бути поданий до ухвалення відповідного рішення у справі.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Так, судом встановлено, що в справі правову допомогу відповідачу ОСОБА_1 надавав адвокат Натина А.О. на підставі договору про надання правничої допомоги – адвокатських послуг від 06.02.2025 року.
Додатковою угодою від 10.02.2025 року до договору про надання правничої допомоги від 06.02.2025 року узгоджено розмір гонорару за надання правової допомоги в сумі 37000 грн., яка є оплатою за надання комплексу робіт, вчинених адвокатом в справі, а також збір доказів по справі, підготовка та відправка адвокатських запитів, заяви про забезпечення позову, виконання вимог ухвал суду, інше. Вказану суму клієнт оплачує не пізніше дня отримання виконавчого листа по справі.
Згідно з актом приймання-передачі наданої правничої допомоги адвокатських послуг від 29.08.2025 адвокатом були надані наступні послуги: отримання доступу до матеріалів справи, правовий аналіз документів та консультування клієнта, пошук релевантної практики, підготовка та скерування заяви про перегляд заочного рішення, підготовка процесуальних документів до суду (заяви по суті спору, клопотання, інше), участь в судових засіданнях, отримання рішення суду.
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. 
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що у поданій заяві представник відповідача  не обґрунтував поважність причин неподання суду доказів понесення відповідачем витрат на правову допомогу до закінчення судових дебатів у справі, такі причини не встановлено й судом.
Так, згідно з ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката можуть бути: договір про надання правової допомоги, довіреність, ордер, доручення органу, уповноваженого на надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до ч. 8 ч. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі ( стаття 2 ЦПК України).
Згідно з правовою позицією Верховного Суду (постанова від 10.01.2024 року у справі № 285/5547/21) якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє у задоволенні заяви про стягнення витрат.
У відзиві відповідачка дійсно вказала, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу будуть надані суду у 5 денний строк, після ухвалення рішення.
Разом з тим подана заява про стягнення судових витрат не містить відповідно до ч.1 ст. 246 ЦПК України обґрунтування поважності причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів.
Поданий акт приймання-передачі наданої правової допомоги складено 29.08.2025 року, після розгляду справи у суді першої інстанції, що виключало можливість його подання до закінчення судових дебатів у справі.
Разом з тим, ні договір про надання правничої допомоги від 06.02.2025 року, ні додаткова угода від 10.02.2025 року до цього договору не передбачали обов`язку виконавця складати акт про надання послуг на підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу, оскільки у вказаному договорі встановлений фіксований гонорар за правничу допомогу в цій справі.
Так, додатковою угодою від 10.02.2025 року до договору про надання правничої допомоги від 06.02.2025 року сторони визначили гонорар за ведення цієї справи у фіксованому розмірі – 37000 грн., оплата його здійснюється не пізніше дня отримання виконавчого листа по справі.
Відтак посилання відповідачки на необхідність подання суду акту про надані послуги в обґрунтування поважності причин подачі після розгляду справи є безпідставним.
Отже, сторона відповідача без поважних причин не подала усі докази на підтвердження розміру понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, тому в суду згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України не було підстав вирішувати питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позову. 
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для стягнення витрат на правничу допомогу на користь відповідачки.
Доводи апеляційної скарги про помилковість висновків суду є безпідставними.
Ухвала суду прийнята з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
       Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 09 жовтня 2025 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк