ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5522/25 Справа № 234/21613/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Марченко Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючої - Городничої В.С.,
суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику у м.Дніпрі апеляційні скарги Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі” та ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чаус Катерина Валеріївна, на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2024 року у складі судді Марченко Н.Ю. у цивільній справі №234/21613/19         за позовом Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі” до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, яка неврахована приладом обліку, –

                                               ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, пред`явленим до  ОСОБА_1 , на предмет стягнення з відповідача на свою користь нарахованої вартості необлікованої електричної енергії в розмірі 51411,15 грн (а.с. 2,3), в обґрунтування якого посилається на те, що 16 лютого 2019 року представниками оператора системи розподілу за адресою проживання відповідача було виявлено, відповідно до вимог п. 8.2.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, наступне порушення: самовільне підключення електроустановок (токоприймачів або електропроводки) до електричної мережі з порушенням схеми обліку. Підключення «0» проводу, який йде на внутрішньобудинкову мережу будинку. При виключеному «0» автоматичному вимикачу, диск лічильника не обертається, всі токоприймачі в будинку працюють (холодильник, конвектор в ванній кімнаті). Фаза в третій клемі. Відсутня технічна можливість виявити місце самовільного підключення, споживач відмовився від часткового демонтажу конструкцій для виявлення місця самовільного підключення. Виявити порушення контролер при проведенні контрольного огляду приладу обліку не мав можливості. Електрична енергія споживається, приладом обліку не враховується. 
Позивач зазначає, що дії відповідача суперечать Правилам роздрібного ринку електричної енергії та Закону України «Про ринок електричної енергії», тому, внаслідок виявленого порушення співробітниками позивача складено Акт про порушення Правил №226725 від 16 лютого 2019 року, на підставі якого, за Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затверджених постановою НКРЕ України № 562 від 04 травня 2006 року, відповідачеві нарахована вартість необлікованої електричної енергії в розмірі 51411,15 грн. 
Позивач вважає, що його права порушені, у зв`язку із чим звернувся до суду, адже відповідач у добровільному порядку заборгованість не сплачує.
Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2024 року позов задоволено частково.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ДТЕК «Донецькі електромережі» вартість електричної енергії, яка неврахована приладом обліку, в розмірі 25705,58 грн, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 960,50 грн.
       В іншій частині позову відмовлено (а.с. 151-160).
Рішення суду мотивовано доведеністю позивачем вчинення відповідачем встановленого порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, що викладено в Акті про порушення, а при його складанні сам факт виявленого порушення член сім`ї споживача не заперечувала та підписала цей Акт. Розмір збитків суд першої інстанції визначив, виходячи з того, що домоволодіння, де виявлено порушення, належить відповідачеві та його брату на підставі свідоцтва про спадщину у рівних частках. Суд першої інстанції вважав, що, в силу ст. 360 ЦК України, співвласники несуть відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Враховуючи, що позивачем до участі у справі брат відповідача не залучався, тому з відповідача належить стягувати половину встановленого розміру відшкодування вартості нарахованої електричної енергії, яка неврахована приладом обліку, відповідно до його частки у праві власності, в розмірі 25705,58 грн.   
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, АТ “ДТЕК Донецькі електромережі” через свого представника 31 березня 2025 року подало апеляційну скаргу (а.с. 173-178), посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи в частині відмови у задоволенні повної суми нарахованих збитків, а також на порушення норм процесуального та невірне застосування норм матеріального права в цій частині, просив рішення суду змінити в оскаржуваній частині та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування скаржник зазначив, що ст. 541, 543 ЦК України передбачено солідарний обов`язок боржників перед кредитором та останній має право вимагати виконання обов`язку як від усіх боржників, так і від будь-якого з них окремо. Той з боржників, який виконав солідарний обов`язок, в силу ст. 544 ЦК України, має право на зворотну вимогу до кожного із солідарних боржників у рівній частці, за вирахуванням своєї. У даній справі суд першої інстанції не врахував, що договір про користування електричною енергією укладався позивачем з відповідачем ОСОБА_1 та саме його дружина перебувала за спірною адресою та представляла інтереси власника домоволодіння під час проведення перевірки та виявлення порушення, на ім`я якого і складався Акт про порушення. Внаслідок цього, саме з відповідача на користь позивача належить стягнути усю суму збитків, зазначених у позові.
Також не погодившись з рішення суду першої інстанції, у квітні 2025 року ОСОБА_1 через свого представника — адвоката Чаус К.В. подав апеляційну скаргу (а.с.192-195), в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення з відмовою у задоволенні позовних вимог, посилаючись на недоведеність позивачем порушення, яке зазначено в Акті про порушення. 
16 травня 2025 року позивач, скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що скаржник ОСОБА_1 в своїй скарзі не вказує, які саме обставини були встановлені судом неповно, чи не були встановлені взагалі, не посилається на докази, які не були досліджені судом. Апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить взагалі обґрунтування того, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального права. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 (а.с.251,251а).
       Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги АТ “ДТЕК Донецькі електромережі” та заявлених ним вимог, а також апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу АТ “ДТЕК Донецькі електромережі” задовольнити, а рішення суду скасувати із повним задоволенням позовних вимог, тоді як у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити з наступних підстав.
       Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.
Докази мають бути належними, допустимими, достовірними.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).
Згідно з вимогами ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Задовольняючи частково позовні вимоги АТ “ДТЕК Донецькі електромережі”, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем ОСОБА_1 , який є споживачем послуг за спірною адресою, вчинено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, внаслідок чого позивачем нарахована внаслідок порушення правил роздрібного ринку електричної енергії вартість необлікованої електричної енергії в сумі 51411,15 грн. Однак, враховуючи наявність іншого співвласника домоволодіння, де виявлено порушення, суд першої інстанції вважав, що відповідальність за належне утримання майна несуть усі співвласники цього майна, в тому числі у разі завдання збитків енергопостачальнику. При цьому кожен із співвласників майна незалежно від свого місця реєстрації та фактичного проживання, а також незалежно від наявності укладеного з ним договору повинен нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном, відповідно до його частки у праві власності, в силу ст. 316-322, 360 ЦК України. У даній справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є співвласниками спірного домоволодіння, тому вони мають нести відповідальність перед позивачем за порушення, які зафіксовані в акті про порушення № 226725 від 16 лютого 2019 року у рівних частках. Враховуючи, що повна сума збитків встановлена у розмірі 51411,15 грн, а відповідає за цим позовом лише ОСОБА_1 і до іншого співвласника позивачем вимоги не пред`являлись, тому відповідач несе відповідальність лише на суму 25705,58 грн. 
Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині відповідальності відповідача ОСОБА_1 у розмірі 25705,58 грн за завдання збитків позивачеві, враховуючи наступне.
Так, судом першої інстанції встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право на спадщину, виданого 25 лютого 1986 року державним нотаріусом Другої краматорської державної нотаріальної контори, Ільо М.М. та ОСОБА_1 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 .
       За цією адресою 16 лютого 2019 року представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», яке перейменовано на АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», у присутності дружини власника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 було виявлено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, а саме «самовільне підключення електроустановок (токоприймачів або електропроводки) до електричної мережі з порушенням схеми обліку. Підключення «0» проводу, який йде на внутрішньобудинкову мережу будинку. При відключенні «0» автомата диск лічильника не обертається, всі токоприймачі в будинку працюють (холодильник, конвектор в ванній кімнаті). Фаза в третій клемі. Відсутня технічна можливість виявити місце самовільного підключення, споживач відмовився від часткового демонтажу конструкцій для виявлення місця самовільного підключення. Виявити порушення при проведенні контрольного огляду приладу обліку контролер не мав можливості. Електрична енергія споживається, приладом обліку не враховується».
       Виявлене порушення було зафіксовано в акті про порушення № 226725 від 16 лютого 2019 року, який підписаний ОСОБА_3 та трьома представниками енергопостачальника.
       Згідно з протоколом № 587 від 08 квітня 2019 року засідання комісії з розгляду актів про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії Краматорського РЕМ нарахована сума вартості необлікованої електричної енергії за період з 18 лютого 2016 року по 16 лютого 2019 року в розмірі 51411,15 грн (за 32954 кВт*год).
       З`ясовуючи характер спірних правовідносин, суд першої інстанції вірно вважав регулювання таких правовідносин з користування фізичними особами електричною енергією нормами ст. 714 ЦК України, положеннями Законом України «Про ринок електричної енергії», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року № 312, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами Правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ України № 562 від 04 травня 2006 року, з чим повністю погоджується і колегія суддів.
       Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання.
       Згідно частини 1 статті 72 Закону України «Про ринок електричної енергії» роздрібний ринок функціонує для задоволення потреб споживачів у електричній енергії та пов`язаних з цим послуг. Учасниками роздрібного ринку електричної енергії є споживачі, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачам.
       Відповідно до ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушеннями на ринку електричної енергії є: крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.
       Згідно з пунктом 1.1.2 глави 1.1 розділу I Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, споживання електричної енергії - користування електричною енергією споживачем за допомогою електрообладнання для задоволення потреб споживача відповідно до укладених договорів.
       Самовільне підключення - несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення (у тому числі після відключення) електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі, що є підставою для оформлення акта про порушення та визначення обсягу необлікованої електричної енергії внаслідок такого підключення; самовільне підключення без порушення схеми обліку - несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережіза схемою, передбаченою проектними рішеннями та/або договором з оператором системи, після їх відключення оператором системи в установленому законодавством порядку (за умови наявності договору з оператором системи); самовільне підключення з порушенням схеми обліку - несанкціоноване (непогоджене) оператором системи підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі за схемою, не передбаченою проектними рішеннями та/або договором з оператором системи, та/або без укладення договору з оператором системи.
       Згідно з пунктом 8.2.4 глави 2 Правил у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі виявлення представниками оператора системи самовільних підключень до електричних мереж розрахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до методики визнання обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором.
       Відповідно до пункту 8.2.5 глави 8.2 Правил у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача або представника споживача оформлюється акт про порушення.
       В акті про порушення мають бути зазначені зміст виявленого порушення з посиланням на відповідні пункти цих Правил або методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та вихідні дані, необхідні для визначення обсягу необлікованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.
       Акт про порушення складається у двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.
       Акт про порушення підписується представником оператора системи та споживачем або представником споживача.
       У разі відмови споживача або представника споживача підписати акт про порушення в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт про порушення вважається дійсним, якщо він підписаний уповноваженим представником оператора системи та двома незаінтересованими особами (представник житлово-експлуатаційної організації, балансоутримувача або управителя будинку, виборна особа будинкового, вуличного, квартального чи іншого органу самоорганізації населення або представник органу місцевого самоврядування, інший споживач тощо) за умови посвідчення їх осіб.
       Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта про порушення та викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які зазначаються в акті про порушення або надаються (надсилаються) оператору системи окремим письмовим повідомленням.
       Пунктом 8.2.6 Правил на підставі акта про порушення уповноваженими представниками оператора системи під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг необлікованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.
       Комісія з розгляду актів про порушення створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з 3 уповноважених представників оператора системи.
       Споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення.
       Оператор системи повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники Регулятора, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність споживача; перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення.
       Споживач має бути повідомлений оператором системи про місце, час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 7 календарних днів до призначеної дати засідання.
       У разі відмови споживача або представника споживача від отримання повідомлення про місце, час і дату засідання комісії або відсутності споживача або його представника за адресою, визначеною у даних щодо споживача, наявних в оператора системи, оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення. За зверненням споживача оператор системи може розглянути акт про порушення на засіданні комісії раніше указаного терміну.
       Акт про порушення, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 60 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню (крім випадків необхідності проведення експертизи пломб, індикаторів та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії для встановлення факту порушення). Якщо для розгляду акта про порушення необхідні результати експертного дослідження, зазначений термін розгляду відраховується з дати їх отримання оператором системи від експертної установи.
       Рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу.
       У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. В такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти методики визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, затвердженої Регулятором, та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.
       Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами - правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ України № 562 від 04 травня 2006 року, визначено, що ця Методика застосовується на підставі акта про порушення у разі виявлення у споживача порушень, зокрема зазначених у підпункті 6 пункту 3.1 Методики, а саме самовільного підключення електроустановок або електропроводки до електричної мережі, що не є власністю енергопостачальника (оператора системи розподілу).
       У разі виявлення у споживача порушень, зазначених у підпунктах 5-7 цього пункту, ця Методика застосовується за умови виявлення місця підключення до відповідних мереж, що зазначається в акті про порушення та позначається на схемі.
       Вартість необлікованої електричної енергії розраховується на підставі акта про порушення (пункт 3.2 Методики).
       Згідно з пунктом 3.3. Методики розрахунок вартості необлікованої електричної енергії здійснюється: за кількістю днів якщо споживач вчинив дії, що призвели до споживання необлікованої електричної енергії, виявити які представника постачальника електричної енергії під час проведення контрольного огляду приладу обліку не мали можливості, споживачу робиться перерахунок за спожиту електричну енергію з дати останньої технічної перевірки або допуску електроустановки споживача в експлуатацію (якщо технічна перевірка в період з дати допуску електроустановки споживача в експлуатація до дати виявлення порушення не проводилася) чи набуття права власності на об`єкт (приміщення), але не більше ніж за три роки.
       Колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника ОСОБА_1 щодо невірності зазначення відомостей в Акті про порушення № 226725 від 16 лютого 2019 року, який був складений за спірною адресою у його відсутності, де зазначено про порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, оскільки скаржником не спростовано жодним доказом як в суді першої інстанції, так і при розгляді апеляційних скарг відсутності такого порушення, про яке зазначено у цьому Акті.
       Даний акт підписаний представниками енергопостачальника, а також членом сім`ї відповідача – його дружиною ОСОБА_3 , яка зазначила, що «зауважень не має, з порушенням згодні», що відповідає встановленій Правилами роздрібного ринку електричної енергії процедурі та формі. Разом з цим суд першої інстанції правомірно зазначив, що такий акт є не тільки фіксацією встановленого порушення правил роздрібного ринку електричної енергії, а й засобом доказування по справі, що при його складанні сам факт виявленого порушення член сім`ї споживача ОСОБА_1 не заперечувала, а іншого скаржник ОСОБА_1 при розгляді його апеляційної скарги не довів.
       Колегія суддів також не бере до уваги доводи скаржника ОСОБА_1 про те, що акт про порушення складений та розглянутий комісією в його відсутність та відсутність його брата, як співвласника спірного домоволодіння, оскільки ці обставини не звільняють саме ОСОБА_1 від відповідальності за завдані збитки, оскільки складений акт у цілому відповідає вимогам Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312, які були чинні на час виявлення порушення. Акт про порушення був складений у присутності члена сім`ї відповідача ОСОБА_1 та підписаний його дружиною без зауважень. 
       Разом з цим суд першої інстанції з матеріалів справи вірно встановив такий факт, що відповідач ОСОБА_1 викликався на 10-00 годину 08 квітня 2019 року засідання комісії з розгляду акту про порушення, що узгоджується з наданою позивачем копією повідомлення, яке направлено відповідачу 05 березня 2019 року через послуги відправки «Укрпошта». При цьому колегія суддів наголошує, що відповідач, будучи достеменно обізнаним щонайменш через свою дружину ОСОБА_3 , яка була присутня при виявленні порушення у спірному домоволодінні та підписала Акт про порушення, не надавав жодного доказу про неналежне повідомлення його про розгляд цього акту на комісії.
       Колегія суддів відзначає, що доводам відповідача щодо відсутності підстав для нарахування вартості необлікованої електричної енергії через невиявлення місця підключення до відповідної мережі, оскільки в акті про порушення чітко зафіксовано споживання електричної енергії без обліку і присутня під час складення акта ОСОБА_3 як член сім`ї власника не надала своєї згоди на демонтаж відповідних конструкцій з метою виявлення місця підключення, вже судом першої інстанції надавалась належна правова оцінка, як і тим доводам, що акт про порушення не був розглянутий у визначений правилами строк, а тому вважається недійсним та підлягає скасуванню, що не знайшли свого підтвердження як в суді першої інстанції, так і при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 .
       Крім того, суд першої інстанції надав правову оцінку і доводам сторони відповідача щодо неперевірки представниками енергопостачальника фазування приладу обліку, відсутність акта технічної перевірки, можливість виявити порушення під час контрольного огляду засобу обліку електричної енергії, зазначивши, що згідно з копією пояснювальної записки представників енергопостачальника, якими було виявлено порушення, «фаза знаходиться в третій клемі, підключений «0» провід, який йде на внутрішньобудинкову мережу, споживач не допустила (не дала згоду) на підключення по схемі». Тотожні доводи апеляційної скарги скаржника ОСОБА_1 спростовуються тим, що в акті про порушення чітко зафіксована технічна неможливість виявити місце самовільного підключення, в тому числі під час контрольного огляду, через наявні конструкції, а також перелічені технічні засоби, за допомогою яких було виявлено відповідне порушення, проти чого не заперечувала ОСОБА_3 , підписавши акт без зауважень, що підтверджує безоблікове споживання електричної енергії прихованим способом та неможливість виявлення цього під час звичайного огляду, а зворотнього сторона відповідача не довела.
       Разом з цим колегія суддів наголошує, що судом першої інстанції правомірно зазначено, що згідно з протоколом засідання комісії № 581 від 08 квітня 2019 року відповідачу була нарахована згідно з пунктом 3.1, 3.3., 3.5 Методики сума вартості необлікованої електричної енергії за період з 18 лютого 2016 року по 16 лютого 2019 року в розмірі 51411,15 грн. (за 32954 кВт*год), однак, суд першої інстанції помилково вважав наявність відповідальності відповідача у цій справі лише сумою у 25705,58 грн, оскільки як споживачем, так і співвласником домоволодіння, де виявлено порушення, є ОСОБА_1 , який з позивачем уклав договір про користування електричною. Енергією №433/636-15 від 24 вересня 2014 року, за умовами якого зобов`язався дотримуватися вимог нормативно-технічних документів. Споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електроенергії без приладів обліку.
За вимогами ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.
У відповідності до положень ст. 5 ЗУ “Про житлово-комунальні послуги, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. 
Згідно з вимогами ст. 7,8 вказаного Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; своєчасно вживати заходів до усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з його вини; допускати у своє житло (інший об`єкт нерухомого майна) управителя, виконавців комунальних послуг або їхніх представників у порядку, визначеному законом і договорами про надання відповідних житлово-комунальних послуг, для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирі (приміщенні) багатоквартирного будинку.
Виконавець комунальної послуги має право, зокрема, вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних правил і правил пожежної безпеки, інших нормативно-правових актів у сфері комунальних послуг; доступу до житла, інших об`єктів нерухомого майна для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних та профілактичних оглядів і перевірки показань приладів - розподілювачів теплової енергії та/або вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання відповідної комунальної послуги у квартирах (приміщеннях) багатоквартирного будинку, в порядку, визначеному законом і договорами про надання комунальних послуг; звертатися до суду в разі порушення споживачами умов договору.
Колегія суддів, приймаючи повністю доводи скаржника АТ “ДТЕК Донецькі електромережі”, наголошує, що між позивачем та відповідачем склались договірні правовідносини, за якими у домоволодіння відповідача ОСОБА_1 надаються послуги з електропостачання позивачем, що вірно встановлено і судом першої інстанції.
За вимогами ст. 9 ЗУ “Про житлово-комунальні послуги”, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. 
Разом з цим, за приписами статей 316-322ЦК України,при вирішенні питання про стягнення визначеної позивачем суми з відповідача, належить наголосити, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, і не може використовувати право власності на шкоду правам та інтересам суспільства. Власність зобов`язує. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник майна повинен відповідально здійснювати свої правомочності власника, не завдаючи шкоди іншим учасникам цивільних правовідносин, що презюмує обов`язок власника слідкувати за станом свого майна.
Згідно з ч. 1 ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у справі спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
За ч.1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
У відповідності до ч.1 ст. 542, ч.1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарної вимоги кредиторів (солідарних кредиторів) кожний із кредиторів має право пред`явити боржникові вимогу у повному обсязі. До пред`явлення вимоги одним із солідарних кредиторів боржник має право виконати свій обов`язок будь-кому із них на свій розсуд. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. 
Колегія суддів відзначає, що, хоча судом першої інстанції і було визначено солідарний обов`язок як відповідача, так і іншого співвласника домоволодіння щодо відшкодування збитків позивачеві, встановлених у цій справі, однак висновки щодо стягнення таких збитків лише з одного з солідарних боржників та одного із співвласників спірного домоволодіння у розмірі половини таких збитків, не відповідає вищенаведеним нормам матеріального права, доводи скаржника АТ “ДТЕК Донецькі електромережі” про що колегія суддів приймає до уваги повністю та вважає їх слушними.
Повернення сплаченого повністю боргу у даному випадку відповідач ОСОБА_1 має право вимагати від іншого співвласника ОСОБА_2 , як співвласника спірного домоволодіння, який також несе тягар відповідальності за виявлене порушення та відшкодування позивачеві встановлених у цій справі збитків, що стороною відповідача не спростовані.
Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.
Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.
       Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       За таких обставин, приймаючи доводи апеляційної скарги АТ “ДТЕК Донецькі електромережі” до уваги та відхиляючи доводи скаржника ОСОБА_1 , враховуючи вище викладене, апеляційну скаргу АТ “ДТЕК Донецькі електромережі” слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог АТ “ДТЕК Донецькі електромережі” повністю та стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства «ДТЕК «Донецькі електромережі» вартість електричної енергії, яка неврахована приладом обліку, в розмірі 51411,15 грн, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
       Керуючись ст. ст. 133,137,141, 259, 367, 374, 376, 382-383 ЦПК України, колегія суддів, –

УХВАЛИЛА:

       Апеляційну скаргу Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі” — задовольнити.
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Чаус Катерина Валеріївна — залишити без задоволення.
       Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 18 червня 2024 року — скасувати та ухвалити нове рішення.
       Позовні вимоги Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі” до ОСОБА_1 про стягнення вартості електричної енергії, яка неврахована приладом обліку — задовольнити повністю.
       Стягнути з  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства “ДТЕК Донецькі електромережі” (ЄДРПОУ 00131268, МФО 334851) вартість електричної енергії, яка неврахована приладом обліку, в розмірі 51411,15 грн та судовий збір у розмірі 1921 грн, а всього — 53 332,15 грн.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

Повний текст постанови складено “17” жовтня 2025 року.

Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                          М.Ю. Петешенкова

Т.П. Красвітна