ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

05 листопада 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/5231/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року (суддя Кальник В.В.) у справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року позов задоволено.
Суд вирішив  визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформленні листом № 4267-54700/П-01/8-0400/25 від 23 січня 2025 року, щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 01 січня 2025 року із зарахуванням до страхового стажу для обчислення пенсії періоду роботи з 13.10.2008 по 16.02.2022 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до довідки № 1806/24 від 23.09.2024 на підставі заяви № 958 від 25.12.2024.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01 січня 2025 року зарахувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 13.10.2008 по 16.02.2022 та з 01 січня 2025 року перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із зарахуванням для обчислення пенсії за віком у подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 13.10.2008 по 16.02.2022 та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум.
Відповідачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, судом не враховано, що спірний період  роботи позивача після 2004 року враховано в розмірі, встановленому приписами статті 24 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
25 грудня 2024 року позивач звернулась до відповідача із заявою про перерахунок пенсії через портал Пенсійного фонду України, що підтверджується заявою про призначення/перерахунок пенсії встановленого зразка від 25.12.2024 та роздруківкою з порталу електронних послуг Пенсійного фонду України щодо прийняття до розгляду заяви про перерахунок пенсії № 958 від 25.12.2024 з переліком доданих документів. До поданої через портал заяви були додані (підтверджується роздруківкою з порталу електронних послуг Пенсійного фонду України): паспорт та РНОКПП, трудова книжка НОМЕР_2 , довідка № 1806/24 від 23.09.2024.
25 грудня 2024 року позивачем через портал електронних послуг Пенсійного фонду України відповідачу було направлено заяву №ВЕБ-04001-Ф-С-24-207087 щодо перерахунку пенсії за віком згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що підтверджується роздруківкою з цього порталу. У зазначеній заяві щодо перерахунку пенсії за віком згідно ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», поданій через портал електронних послуг Пенсійного фонду України, позивач просила: - зарахувати у подвійному розмірі для обчислення пенсії згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи ОСОБА_1 з 13.10.2008 по 16.02.2022 в Комунальному підприємстві «Дніпропетровський обласний медичний центр соціально значущих хвороб» Дніпропетровської обласної ради»; - з 01 січня 2025 року перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком із зарахуванням для обчислення пенсії за віком у подвійному розмірі згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 13.10.2008 по 16.02.2022 в Комунальному підприємстві «Дніпропетровський обласний медичний центр соціально значущих хвороб» Дніпропетровської обласної ради» згідно довідки № 1806/24 від 23.09.2024.
Листом № 4267-54700/П-01/8-0400/25 від 23 січня 2025 року відповідач повідомив, що після набрання чинності Законом № 1058, тобто з 1 січня 2004 року, всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі, у подвійному розмірі обчислюються періоди роботи в зазначених відділеннях тільки для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.
25.12.2024 заявниця надала заяву про перерахунок пенсії відповідно до статті 60 Закону № 1788 та довідку підтверджуючу факт роботи від 23.09.2024 № 1806/24, яка видана КП «Дніпропетровський обласний медичний центр соціально значущих хвороб» ДОР» за період роботи в Комунальному закладі «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» з 13.10.2008 по 16.02.2022 на посаді сестри медичної стаціонару відділення легеневого туберкульозу № 4 та № 2 та сестри медичної стаціонару відділення легеневого туберкульозу для дорослих № 4 та № 3.
ОСОБА_1 період роботи в КЗ «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР» з 13.10.2008 по 16.02.2022 зараховано до загального страхового стажу в одинарному розмірі.
Позивач вважає дії відповідача, оформлені листом № 4267-54700/П-01/8-0400/25 від 23 січня 2025 року щодо відмови у перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 01 січня 2025 року із зарахуванням до страхового стажу для обчислення пенсії періоду роботи з 13.10.2008 по 16.02.2022 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» згідно довідки № 1806/24 від 23.09.2024 на підставі заяви № 958 від 25.12.2024, протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що відповідачем правомірність дій не було доведено.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується. 
Відповідно до п. 1 ч. 1    ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV    право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у    статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до    ст. 1 вказаного Закону, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше, надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до частин 1-3    ст. 24 Закону № 1058-IV    страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою    статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою    статті 26 цього Закону.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього    Закону    за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч. 4    ст. 24 Закону № 1058-IV    періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Суд вірно зазначив, що стаття 24 Закону № 1058-IV    не скасовує    ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»    та не зупиняє її дію.
Нормами ст. 16 Прикінцевих положень № 1058-IV    передбачено, що положення Закону України Про пенсійне забезпечення застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.
Статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  №1788-XII передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, закладах (відділеннях) з лікуванням осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, патологоанатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я зараховується до стажу роботи в подвійному розмірі.
Згідно ст. 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб»    інфекційні хвороби - розлади здоров`я людей, що викликаються живими збудниками (вірусами, бактеріями, рикетсіями, найпростішими, грибками, гельмінтами, кліщами, іншими патогенними паразитами), продуктами їх життєдіяльності (токсинами), патогенними білками (пріонами), передаються від заражених осіб здоровим і схильні до масового поширення.
Лікування хворих на інфекційні хвороби може проводитися в акредитованих у встановленому законодавством порядку державних і комунальних спеціалізованих закладах (відділеннях) охорони здоров`я та клініках наукових установ, а також в акредитованих закладах охорони здоров`я, заснованих у встановленому законодавством порядку на приватній формі власності. У разі якщо перебіг інфекційної хвороби легкий, а епідемічна ситуація в осередку інфекційної хвороби благополучна, лікування такого хворого під систематичним медичним наглядом може здійснюватися амбулаторно, крім випадків, передбачених статтями    22,    27    і    31    цього    Закону.
Лікуванням хворих на інфекційні хвороби можуть займатися особи, які мають медичну освіту та відповідають кваліфікаційним вимогам, установленим центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, у тому числі особи, які в установленому порядку займаються приватною медичною практикою. (ст. 7 Закону «Про захист населення від інфекційних хвороб»).
Визначення протитуберкульозному закладу і туберкульозу наведено у ст. 1 Закону України “Про протидію захворюванню на туберкульоз”.
Відповідно до пунктів 7, 12 вказаної статті протитуберкульозні заклади - лікувально-профілактичні заклади охорони здоров`я (протитуберкульозні диспансери, лікарні, санаторно-курортні, інші заклади) чи їх структурні підрозділи, в яких надається медична допомога хворим на туберкульоз.
Перелік протитуберкульозних закладів затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я;
туберкульоз - соціально небезпечна інфекційна хвороба, що викликається мікобактеріями туберкульозу.
Частиною 1  ст. 10 цього Закону   встановлено, що медична допомога хворим на туберкульоз надається амбулаторно або в умовах стаціонару протитуберкульозного закладу відповідно до галузевих стандартів надання медичної допомоги та стандарту інфекційного контролю за захворюванням на туберкульоз.
Відповідно до п. 1.1   наказу Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Переліку протитуберкульозних закладів» за №514 від 16.07.2009 протитуберкульозний диспансер є лікувально-профілактичним закладом.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України 19.07.1995 за №133 затверджено Перелік особливо небезпечних, небезпечних інфекційних та паразитарних хвороб людини і носійства збудників цих хвороб, до якого віднесено і туберкульоз.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження переліків закладів охорони здоров`я, лікарських посад, посад фармацевтів, посад фахівців, посад фахівців з фармацевтичною освітою (асистентів фармацевтів), посад професіоналів у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я, посад фахівців у галузі охорони здоров`я та посад професіоналів з вищою немедичною освітою у закладах охорони здоров`я» від 28.10.2002 №385, затверджено Перелік закладів охорони здоров`я, до якого увійшов протитуберкульозний диспансер.
Згідно ст. 22 Закону України «Про протидію захворюванню на туберкульоз» працівникам протитуберкульозних закладів, які надають медичну допомогу хворим на туберкульоз, працюють із живими збудниками туберкульозу чи матеріалами, що їх містять, здійснюють догляд за хворими на туберкульоз та/або прибирання приміщень, у яких перебувають такі хворі, встановлюються підвищені посадові оклади у зв`язку із шкідливими і важкими умовами праці, надбавка за вислугу років та інші надбавки і доплати. Перелік робіт, професій і посад, зайняття яких дає право на підвищені посадові оклади, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я.
Працівники протитуберкульозних закладів, зазначені у частині першій    статті 22 цього Закону, мають право на пенсію за віком на пільгових умовах у порядку, встановленому пенсійним законодавством (ст. 23 Закону).
Враховуючи вимоги    статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», суд першої інстанції вірно встановив, що робота в інфікційному закладі зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на яку відповідач посилається у своєму листі від 23.01.2025, не скасовує    статтю 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  та не зупиняє її дію.
Відповідно до статті    16    Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  положення    Закону України «Про пенсійне забезпечення»    застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугою років.
Суд дійшов вірного висновку, що зарахування стажу у подвійному розмірі, передбачене    статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», не пов`язано із набранням чинності    Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому не обмежується наявним стажем роботи до 01.01.2004 року.
Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII    основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого    постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Як було встановлено судом першої інстанції, записами трудової книжки НОМЕР_2 року підтверджується, що ОСОБА_1 з 13.10.2008 по 16.02.2022 працювала на посадах: сестри медичної стаціонару відділення легеневого туберкульозу № 4, сестри медичної стаціонару відділення легеневого туберкульозу № 2, сестри медичної стаціонару відділення легеневого туберкульозу для дорослих № 4, медичної сестри стаціонару відділення легеневого туберкульозу для дорослих № 3 в Обласний комунальний заклад «Криворізький протитуберкульозний диспансер № 2», перейменований в Комунальний заклад «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР», далі в Комунальне підприємство «Криворізький протитуберкульозний диспансер» ДОР», реорганізовано шляхом приєднання до Комунального підприємства «Дніпропетровський обласний медичний центр соціально значущих хвороб» Дніпропетровської обласної ради». 
Довідкою № 1806/24 від 23 вересня 2024 року, виданою Комунальним підприємством «Дніпропетровський обласний медичний центр соціально значущих хвороб» Дніпропетровської обласної ради» підтверджується, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 працювала повний робочий день: 
- за період з 13 жовтня 2008 року (наказ від 13.10.2008р. № 75-к) по 31 березня 2013 року працювала на посаді сестри медичної стаціонару відділення легеневого туберкульозу № 4; 
- за період з 01 квітня 2013 року (наказ від 28.03.2013р. № 82) по 31 грудня 2019 року працювала на посаді сестри медичної стаціонару відділення легеневого туберкульозу № 2; 
- за період з 01 січня 2020 року (наказ від 28.12.2019р. № 388-к) по 31 травня 2020 року працювала на посаді сестри медичної стаціонару відділення легеневого туберкульозу для дорослих № 4;
- за період з 01 червня 2020 року (наказ від 29.05.2020р. № 155-к) по 16 лютого 2022 року працювала на посаді сестри медичної стаціонару відділення легеневого туберкульозу для дорослих № 3.
Робота в інфекційному закладі зараховується до стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Суд вірно зазначив, що при призначенні пенсії за віком відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу періоди роботи позивача з 13.10.2008 по 16.02.2022 згідно довідки № 1806/24 від 23 вересня 2024 року, виданої Комунальним підприємством «Дніпропетровський обласний медичний центр соціально значущих хвороб» Дніпропетровської обласної ради» у подвійному розмірі.
Суд дійшов вірного висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформленні листом № 4267-54700/П-01/8-0400/25 від 23 січня 2025 року, щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з 01 січня 2025 року із зарахуванням до страхового стажу для обчислення пенсії періоду роботи з 13.10.2008 по 16.02.2022 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідно до довідки № 1806/24 від 23.09.2024 на підставі заяви № 958 від 25.12.2024, є протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.
Суд також вірно встановив, що належним та ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01 січня 2025 року зарахувати ОСОБА_1 у подвійному розмірі для обчислення пенсії за віком відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» період роботи з 13.10.2008 по 16.02.2022 та з 01 січня 2025 року перерахувати пенсію за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , із зарахуванням для обчислення пенсії за віком у подвійному розмірі відповідно до ст.60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоду роботи з 13.10.2008 по 16.02.2022 та виплатити її з урахуванням раніше виплачених сум.
Доводи апеляційної скарги вказаного не спростовують.
Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2025 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.  
Постанова у повному обсязі складена 05 листопада 2025 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш