ПОСТАНОВА 
Іменем України

06 листопада 2025 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/4483/25
провадження № 22-ц/4809/1583/25 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С. І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О. Л., Чельник О. І., 
за участі секретаря – Бойко В. В.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Державна казначейська служба України,
розглянув в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 04 серпня 2025 року у складі судді Іванової Н. Ю. і

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог позовної заяви

В травні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі – ГУ ПФУ в Кіровоградській області), Державної казначейської служби Українита просив:
-визнати протиправними дії та бездіяльність ГУ ПФУ в Кіровоградській області, які полягають в невиконанні рішень суду, які набрали законної сили, а також визнати, що внаслідок довготривалого невиконання судових рішень, які набрали законної сили, спричиняється моральна шкода;
-стягнути на свою користь 3 % річних в розмірі 1 003 грн 13 коп, пеню в розмірі 5 621 грн 26 коп, інфляційні збитки в розмірі 2 830 грн 76 коп та моральну шкоду в розмірі 130 000 грн.
Позовна заява мотивована тим, що позивач є пенсіонером за вислугою років Державного департаменту з питань виконання кримінальних покарань і був звільнений з посади начальника Петрівської виправної колонії № 49 та відповідно перебуває на обліку у ГУ ПФУ в Кіровоградській області.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року у справі № 340/3187/22, було задоволено його позов до ГУ ПФУ в Кіровоградській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчиняти дії, зобов`язано визнати протиправною відмову ГУ ПФУ в Кіровоградській області в проведенні перерахунку та виплати його пенсії на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 13 липня 2021 року за № 9/3-217, зобов`язано відповідача провести/здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок його пенсії на підставі вказаної довідки та виплатити різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року у справі № 340/5977/22, було в повному обсязі задоволено позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчиняти дії, зокрема: визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати призначеної йому пенсії на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань за № 9/3-705 від 08 вересня 2022 року, зобов`язано здійснити з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату призначеної пенсії на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань за № 9/3-705 від 08 вересня 2022 року з урахуванням виплачених сум. 
Крім того, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у справі № 340/10155/23, було частково задоволено його позов до ГУ ПФУ в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. 
Також, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі № 340/2730/24, було частково задоволено його позов до ГУ ПФУ в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. 
Вказані чотири судові рішення, які набрали законної сили, відповідач не виконує, що в цілому є відвертим ігноруванням таких рішень судів (суддів), і такі дії чи бездіяльність державного органу (відповідача) є саме протиправними, які в свою чергу, завдають реальної моральної шкоди, оскільки посилюють відчуття безнадійності та відсутності правового захисту.
Оскільки відповідач взагалі не перерахував ніяких грошових коштів на банківський рахунок позивача, в зв`язку з невиконанням рішень суду, було порушено його та охоронювані законом інтереси ОСОБА_1 , останній звернувся до суду з відповідним позовом.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 04 серпня 2025 року провадження у справі  за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про стягнення інфляційних збитків, 3% річних, пені за невиконання грошового зобов`язання та моральної шкоди закрито.
Ухвала суду мотивована тим, що заявлені позовні вимоги є похідними від основного спору щодо перерахунку соціальних виплат (пенсії), який розглядався за правилами адміністративного судочинства, а тому позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про стягнення інфляційних збитків, 3% річних, пені за невиконання грошового зобов`язання та моральної шкоди повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, за правилами якого був розглянутий основний спір.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 04 серпня 2025 року та повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до ст. 625 ЦК України 3 % річних та інфляційні збитки є додатковими зобов`язаннями і їх стягнення може здійснюватися саме у цивільному судочинстві, якщо основне зобов`язання не виконане.
Закриття провадження без розгляду суті спору порушує ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виносячи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції відверто проігнорував вимоги чинного законодавства України та рішення ЄСПЛ.

Відзиви на апеляційну скаргу

Від ГУ ПФУ в Кіровоградській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 04 серпня 2025 року без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.
Відзиву на апеляційну скаргу від Державної казначейської служби України не надходило, що згідно вимог частини третьої статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Розгляд справи у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції

ОСОБА_1 , представники ГУ ПФУ в Кіровоградській області та Державної казначейської служби України в судове засідання апеляційного суду не з`явились про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з судовою повісткою та довідками про доставку електронних документів.
Від ГУ ПФУ в Кіровоградській області надійшло клопотання, в якому відповідач просить проводити розгляд за матеріалами, наявними у справі.
Відповідно до положень частини першої статті 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Оскільки учасники справи про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, суд вирішив розглядати справу без їх участі, що відповідає положенням ст. 372 ЦПК України.
За змістом ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Враховуючи, що учасники справи в судове засідання, призначене на 11 годину 30 хвилин 03 листопада 2025 року, не з`явились, датою ухвалення рішення є дата складення повного тексту.

Позиція апеляційного суду щодо апеляційної скарги

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Для приватного права апріорі є притаманною така засада як розумність.
Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду 16 червня 2021 року в справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року в справі № 519/2-5034/11).
Відповідно до статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина перша статті 19 ЦПК України).
У частині першій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання – це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Отже, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору разом із сумою основного боргу суму інфляційних втрат як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та 3 % річних від простроченої суми.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07 квітня 2020 року у справі № 910/4590/19 (провадження № 12-189гс19), аналізуючи правову природу правовідносин, які виникають на підставі положень статті 625 Цивільного кодексу України дійшла до висновку про те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги (пункт 43 постанови), а поєднання цих вимог у одній справі не є обов`язковим.
Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» також передбачено проведення компенсаційних виплат відповідно до коефіцієнту проросту споживчих цін за порушення термінів виплати доходів громадян, передбачених цим законом. Правова природа такої відповідальності не відрізняється від правової природи відповідальності, яка виникає на підставі статті 625 Цивільного кодексу України в частині її акцесорного характеру та похідної правової природи спору.
Таким чином, враховуючи акцесорний характер визначених статтею 625 Цивільного кодексу України та Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» зобов`язань, спори про відшкодування передбачених ними грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 09 лютого 2021 року у справі № 520/17342/18 (провадження № 14-158цс20), дійшла висновку про те, що ураховуючи акцесорний характер визначених статтею 625 ЦК України зобов`язань, спори про відшкодування передбачених ними грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір.
Вказане також викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2023 року у справі № 420/2411/19.
Відповідно до частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року у справі № 340/3187/22 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною відмову ГУ ПФУ в Кіровоградській області в проведенні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 13.07.2021 № 9/3-217.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області провести з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 13.07.2021 № 9/3-217 «Про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії» за аналогічною посадою, та виплатити різницю між фактично отриманими та належними до сплати сумами пенсії.
Стягнуто на користь ОСОБА_1  понесені ним судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Кіровоградській області.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31 січня 2023 року у справі № 340/5977/22 адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань № 9/3-705 від 08 вересня 2022 року.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань № 9/3-705 від 08 вересня 2022 року, з урахуванням виплачених сум.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Кіровоградській області.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 січня 2024 року у справі № 340/10155/23 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області відновити з 01.06.2023 нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб».
Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору в сумі 1 073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ України в Кіровоградській області.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 липня 2024 року у справі № 340/2730/24 адміністративний позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо обмеження максимальним розміром пенсійних виплат ОСОБА_1 з 01.03.2024.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Кіровоградській області здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії з 01.03.2024 без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням індексації, установленої постановами Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 23.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», а також щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2 000 грн, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» та доплати до пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, із урахуванням фактично виплачених сум.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Кіровоградській області судовий збір у сумі 1 211,20 грн.
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 просив стягнути на свою користь 3 % річних та інфляційні збитки, нараховані відповідно до ст. 625 ЦК України, а також моральну шкоду, у зв`язку з невиконанням зазначених рішень Кіровоградського окружного адміністративного суду(а. с. 1-21).
Зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3 % річних, передбачене положеннями статті 625 ЦК України, є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно й вимога про їх сплату є додатковою до основної вимоги, а поєднання цих вимог у одній справі не є обов`язковим.
Отже, ураховуючи акцесорний характер визначених статтею 625 ЦК України зобов`язань, спори про відшкодування передбачених вказаною статтею грошових сум, з огляду на їх похідний характер від основного спору, підлягають розгляду за правилами тієї юрисдикції, за правилами якої підлягає розгляду основний спір. 
Зазначені правові висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 09 лютого 2021 року у справі № 520/17342/18 та від 04 березня 2020 року у справі № 757/63985/16.
Встановивши, що заявлені позовні вимоги є похідними від основного спору щодо перерахунку соціальних виплат (пенсії), який розглядався за правилами адміністративного судочинства, суд першої інстанції дійшов обґрунтовано вважав, що висновку, що позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Кіровоградській області, Державної казначейської служби України про стягнення інфляційних збитків, 3% річних, пені за невиконання грошового зобов`язання та моральної шкоди повинен розглядатися в порядку адміністративного судочинства, за правилами якого був розглянутий основний спір, як наслідок правильно закрив провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що відповідно до ст. 625 ЦК України 3 % річних та інфляційні збитки є додатковими зобов`язаннями і їх стягнення може здійснюватися саме у цивільному судочинстві, якщо основне зобов`язання не виконане, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи апеляційним судом.
Інші доводи апеляційної скарги позивача про належність спору до цивільної юрисдикції зводяться до помилкового тлумачення ним норм процесуального права, а тому не заслуговують на увагу суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що/ вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення питання.
За змістом ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки, суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Під час перегляду справи в апеляційному порядку позивачем до суду було подано клопотання, в якому він просив відобразити в постанові апеляційного суду правове роз`яснення щодо застосування норм ст. ст. 625, 23, 1167 ЦК України та відповідних норм ЦПК України із урахуванням застосування цих норм Київським апеляційним судом у справі № 761/8485/24; роз`яснити йому, чи має він право на звернення до суду в порядку цивільного судочинства за для відстоювання своїх законних прав та інтересів, а також чи повинен суд у повному обсязі розглянути його позов у даному спорі і прийняти рішення у відповідності до чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 374 ЦПК України визначені повноваження суду апеляційної інстанції.
Аналіз вказаних норм у сукупності свідчить, що апеляційний суд за наслідками перегляду справи не наділений повноваженнями надавати роз`яснення щодо застосування відповідних норм із урахуванням застосування цих норм іншим судом, а тому клопотання необхідно залишити без задоволення.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд 

У Х В А Л И В :

       Клопотання ОСОБА_1 про надання роз`яснення залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Фортечного районного суду м. Кропивницького від 04 серпня 2025 року без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий суддя                                                 С. І. Мурашко 

Судді                                                                О. Л. Карпенко

О. І. Чельник