ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/15508/25	Головуючий у 1-й інстанції Гуменний П.П. 	
Провадження № 33/817/446/25 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
за участю адвоката Костюка Д.В., ОСОБА_1 , адвоката Грималюка Б.І., розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2025 року,
встановила:
       Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2025 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 510 (п`ятсот десять) гривень у дохід держави та стягнуто судовий збір.
       Згідно з постановою суду, 26 травня 2025 року о 21 год. 05 хв. громадянин ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , а саме: словесно ображав, принижував, наніс декілька стусанів руками та ногами по руках та нозі потерпілої, виганяв із помешкання, чим завдав шкоду психологічному здоров`ю потерпілої.
Домашнє насильство щодо дружини ОСОБА_3 , вчинене ОСОБА_2 у присутності неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

       В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову скасувати, а провадження у справі щодо нього за ч.ч.1, 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбачених частинами 1, 2 статті 173-2 КУпАП.
Апелянт вважає, що постанова суду є протиправною, прийнята з порушенням Конституції та КУпАП, не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.
Зазначає, що судом не долучено до матеріалів справи належних та допустимих доказів скоєння ОСОБА_2 вказаних правопорушень, які б поза розумним сумнівом підтвердили наявність в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 173-2 КУпАП.
Вказує, що суд обмежився викладенням у судовому рішенні змісту долучених до справи письмових документів, проте не допитав потерпілих по справі, а також і ОСОБА_2 , чим допустив однобічність та неповноту судового розгляду, що перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Зазначає, що домашнє насильство важливо відрізняти від конфліктних ситуацій, а самі по собі нецензурні висловлювання під час сварки, не формулюють собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення лише у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликають обґрунтовані побоювання за свою безпеку чи безпеку інших людей, а також завдали шкоди психологічному здоров`ю особи.
Посилається на те, що лише факт конфлікту між людьми, зокрема між ним і дружиною, у присутності дітей та за наявності описаних у протоколах обставин та за відсутності належної перевірки доказів у справі, не може свідчити про психологічне насильство в сім`ї у розумінні вимог ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, що відповідно до ст. 294 КУпАП не перешкоджає апеляційному розгляду.
       
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_2 , адвоката Снітинського Б.Є., які підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити, пояснення адвоката Грималюка Б.І. - представника потерпілої ОСОБА_3 , який заперечив апеляційну скаргу, вважає постанову суду законною та обґрунтованою, просить залишити без змін, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

       Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
       Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги суд першої інстанції виконав в повному обсязі.
       Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні домашнього насильства психологічного характеру щодо своєї дружини за обставин, встановлених у суді, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами.
Так, суд правильно послався на протоколи про адміністративні правопорушення :
- серії ВАД №734922 від 26.05.2025 року, відповідно до якого 26 травня 2025 року о 21 год. 05 хв. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру відносно дружини ОСОБА_3 , а саме словесно ображав, принижував, наніс декілька стусанів руками та ногами по руках та нозі потерпілої, виганяв з квартири, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю потерпілої.
- серії ВАД №734923 від 26.05.2025 року, відповідно до якого 26 травня 2025 року о 21 год.05 хв. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру відносно дружини ОСОБА_3 в присутності неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме словесно ображав, принижував, наніс декілька стусанів руками та ногами по руках та нозі, виганяв із помешкання, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю.
- серії ВАД №734924 від 26.05.2025 року, відповідно до якого 26 травня 2025 року о 21 год. 05 хв. ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру відносно дружини ОСОБА_3 в присутності неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , словесно ображав, принижував, наніс декілька стусанів руками та ногами по руках та нозі потерпілої, виганяв з помешкання, чим завдав шкоди психологічному здоров`ю. 
Протоколи сумніву не викликають, оскільки складені відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому суд обґрунтовано визнав відомості, що у них містяться, як докази у справі.
       Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. 
Частина 2 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Відповідно до вимог статті 269 КУпАП, якщо адміністративне правопорушення, передбачене статтею 173-2 або 173-6 цього Кодексу, було вчинено у присутності малолітньої чи неповнолітньої особи, така особа також визнається потерпілим, незалежно від того, чи було їй заподіяно шкоду таким правопорушенням, і на неї поширюються права потерпілого, крім права на відшкодування майнової шкоди. 
       Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
       Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
       Ці дані встановлюються, в тому числі протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

       З матеріалів справи убачається, що відповідно до електронного рапорта, 26.05.2025 року о 21:06 год. до служби 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_3 , жительки АДРЕСА_1 про те, що колишній чоловік б`є заявницю та дітей. Виїздом на місце події працівниками поліції було встановлено, що заявниця звернулася в поліцію, оскільки по місцю спільного проживання відносно неї, її чоловік ОСОБА_2 вчинив домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру в присутності неповнолітніх дітей, а саме сина ОСОБА_6 , 2012 р.н. та ОСОБА_7 , 2011 р.н., зокрема, словесно її ображав, принижував, наніс декілька стусанів руками та ногами по руках та нозі потерпілої, після чого виганяв її з помешкання.

Відповідно до протоколу прийняття заяви ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 26.05.2025, остання повідомила, що 26.05.2025 року ОСОБА_2 вчинив щодо неї домашнє насильство у присутності неповнолітніх синів — словесно ображав, принижував її, наніс декілька стусанів руками та ногами по руках та ногах, виганяв із квартири.

Відповідно до письмових пояснень потерпілої ОСОБА_3 , наданих працівнику поліції 26.05.2025 року, остання вказала, що її чоловік ОСОБА_2 вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного, фізичного та економічного характеру перебуваючи в нетверезому стані, а саме словесно її ображав, принижував, наніс декілька стусанів руками та ногами по руках та нозі, після чого виганяв з квартири. Все це бачили двоє неповнолітніх синів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
З письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 26.05.2025 року убачається, що 26.05.2025 року близько 21 год.05 хв. батько ОСОБА_2 вчинив сварку з мамою ОСОБА_3 - кричав на неї, висловлював ненормативну лексику, хотів її вдарити, вони хвилювалися за безпеку матері, просили батька не кривдити матір.
З письмових пояснень ОСОБА_2 від 26.05.2025 року убачається, що він сварився з дружиною ОСОБА_3 , намагався її вдарити, шарпав за руки, однак втрутилися діти.

Як стверджують термінові заборонні приписи, стосовно кривдника ОСОБА_2 щодо постраждалої ОСОБА_3 серія НОМЕР_1 від 26 травня 2025 року, серії АА №652823 від 26 травня 2025 року щодо постраждалого ОСОБА_4 , серії НОМЕР_2 від 26 травня 2025 року щодо постраждалого ОСОБА_5 - заборонено кривднику ОСОБА_2 в будь-який спосіб контактувати з постраждалими - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 строком на 2 доби з 22:30 год. 26.05.2025 до 22:30 год. 28.05.2025 року, стосовно постраждалої ОСОБА_3 - строком на 3 доби з 22:30 год. 26.05.2025 до 22:30 год. 29.05.2025 року, з забороною на вхід та перебування в місці проживання постраждалої особи, з забороною в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.
З заборонним приписом ознайомлений кривдник ОСОБА_2 та постраждалі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Відповідно до форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 26.05.2025 року, поліцейським визначено рівень небезпеки кривдника як низький.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Під психологічним насильством у сім`ї розуміється насильство, пов`язане із дією одного члена сім`ї на психіку іншого шляхом словесних образ, погроз, переслідування, яким умисно спричиняється емоційна невпевненість та нездатність себе захистити, чим завдається або може бути завдана шкода психічному здоров`ю цього члена сім`ї.        

Ураховуючи зазначені норми закону, суд прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_2 за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_1 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_3 та своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дії психологічного характеру, які відповідно до Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» є формою психологічного насильства, що виразилися в словесних образах та погрозах їхній матері ОСОБА_3 , та які викликали у постраждалих осіб побоювання за свою безпеку, що підтверджується наведеними доказами, тому доводи апелянта про відсутність шкоди психічному здоров`ю потерпілим, з боку ОСОБА_2 , є необґрунтованими. 
За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення є доведеною, а його дії вірно кваліфіковано за ч.1,2 ст.173-2 КУпАП.
Щодо посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, то вони є необґрунтованими, оскільки вчинені ОСОБА_2 порушення є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1,2 ст. 173-2 КУпАП, доведені належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
Не заслуговують на увагу твердження апелянта, що суд не допитав потерпілих, а також особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, які не з`явилися в судове засідання, а лише поклався на їхні письмові пояснення, оскільки їх неявка не перешкоджала суду повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідити докази у справі, достовірно встановити обставини, що мають значення для справи та відповідно до ст.252 КУпАП дати їм належну правову оцінку.
Необґрунтованими є твердження апелянта, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відбувалися побутові (сімейні) конфлікти, оскільки, як встановлено судом, під час вказаного конфлікту ОСОБА_2 лаялася нецензурними словами, принижував, наніс декілька стусанів руками та ногами по руках та нозі потерпілої, виганяв із помешкання. Такі дії, відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», утворюють склад правопорушення домашнього насильства.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_2 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34, 36 КУпАП, з врахуванням його особи, характеру вчиненого правопорушення, а тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи немає.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 серпня 2025 року щодо ОСОБА_2 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя