ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

           13 листопада 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/33276/24	

Головуючий суддя І інстанції – Ніколайчук С.В.

          Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Іванова С.М. (доповідач),
                              суддів:  Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,     

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 в адміністративній справі №160/33276/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                              ВСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:
- визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.06.2024 р. № 045750018097 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 незаконним та скасувати його;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), починаючи з моменту досягнення пенсійного віку, а саме з 25.02.2022 року.           Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було задоволено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції,   ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначене рішення, як незаконне та прийняти нову постанову про задоволення адміністративного позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач має достатній стаж роботи для призначення пенсії за віком.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 10.05.2023 року звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
За принципом екстериторіальності, заяву позивача розглянуло ГУ ПФУ в Донецькій області.
Рішенням ГУ ПФУ в Донецькій області від 17.05.2023 № 045550019026 у призначенні пенсії за віком позивачу відмовлено у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Так, у рішенні зазначено, що необхідний страховий стаж, визначений статтею 26 Закону №1058-IV становить 29 років, тоді як страховий стаж позивача складає 16 років 07 місяців 10 днів. До страхового стажу не зараховано: період роботи по 07.08.1994 згідно з довідкою від 09.06.2022 № 20, виданою КЗДО (ясла-садок) комбінованого типу Дніпровської міської ради, оскільки в довідці відсутні відомості про прийняття на роботу; період роботи з 06.05.1985 по 01.10.1986 відповідно до довідки від 14.07.2022 № 14/5-47 та копій первинних документів про прийняття/звільнення (наказ № 180 від 06.05.1985, наказ № 711 від 01.10.1986), виданої управлінням освіти Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради, у зв`язку з тим, що ім`я і по батькові особи, щодо якої надаються відомості про періоди роботи, зазначено зі скороченням; період роботи з грудня 1995 по грудень 2002 на підставі довідки від 08.03.2023 без реєстраційного номеру, виданої приватною виробничо-комерційною фірмою «Камелія-сервіс», оскільки зазначена довідка не містить підстав видачі. У зв`язку з відсутністю у заявника необхідного страхового стажу, в призначенні пенсії ОСОБА_1 відмовлено (а.с.11).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 по справі №160/19387/23, позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.05.2023 № 045750018097 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу наступні періоди роботи ОСОБА_1 : з 01.09.1982 по 05.05.1985 на посаді телеграфіста резерву Індустріального міжрайонного вузла зв`язку; з 06.05.1985 по 01.10.1986 на посаді нянечки садової групи дитячого закладу №63; з серпня 1988 року по грудень 1992 року на посаді повара дитячої установи (ясла-садок) №350; з грудня 1995 року по грудень 2002 року на посаді повара у кафе «Таїр» Приватної виробничо-комерційної фірми «КАМЕДІ Я- СЕРВІС».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 10.05.2023 ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду (а.с.12-15). 
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - залишити без задоволення. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року у справі № 160/19387/23 - залишено без змін (а.с.15-17).
Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 12.08.2024 року повідомило позивача про те, що за наслідком повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 10.05.2023 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення №045750018097 від 11.06.2024 року про відмову у призначенні пенсії.
Вищезазначене рішення обґрунтовано тим, що страховий стаж позивача становить 27 років 10 місяців 06 днів. До страхового стажу не враховано період роботи з грудня 1992 по 07.08.1995 року згідно із довідкою від 09.06.2022 року №20, виданою Комунальним закладом дошкільної освіти (ясла-садочок) комбінованого типу №350 Дніпровської міської ради, оскільки в довідці не зазначено відомості про початок роботи (дата прийому, підстава на прийом), відомості про нарахування заробітної плати не надавалися (а.с.9-10).
Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позову вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у цьому випадку позивач фактично оскаржує протиправні дії, допущені відповідачем на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 у справі №160/19387/23. Питання наявності у позивача необхідного стажу, який дає право на пенсію за віком, вже було предметом розгляду у цій справі, тому обґрунтування Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  у рішенні від 11.06.2024 р. № 045750018097 підстав відмови у призначенні пенсії за віком позивачці, не свідчить про виникнення нового спору не дотичного до спірних правовідносин у цій справі.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно із ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (надалі - Закон № 1058), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 01 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.
Відповідно до ст. 24 Закону Закон № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно зі ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Як вбачається з рішення, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.06.2024 р. № 045750018097, відповідачем не зараховано до стразового стажу роботи позивача період роботи з грудня 1992 по 07.08.1995 року згідно із довідкою від 09.06.2022 року №20, виданою Комунальним закладом дошкільної освіти (ясла-садочок) комбінованого типу №350 Дніпровської міської рад, оскільки в довідці не зазначено відомості про початок роботи (дата прийому, підстава на прийом).
При цьому, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 по справі №160/19387/23 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу наступні періоди роботи ОСОБА_1 : з 01.09.1982 по 05.05.1985 на посаді телеграфіста резерву Індустріального міжрайонного вузла зв`язку; з 06.05.1985 по 01.10.1986 на посаді нянечки садової групи дитячого закладу №63; з серпня 1988 року по грудень 1992 року на посаді повара дитячої установи (ясла-садок) №350; з грудня 1995 року по грудень 2002 року на посаді повара у кафе «Таїр» Приватної виробничо-комерційної фірми «КАМЕДІ Я- СЕРВІС».
Тобто, періоди роботи позивача з грудня 1992 по 07.08.1995 року згідно із довідкою від 09.06.2022 року №20, виданою Комунальним закладом дошкільної освіти (ясла-садочок) комбінованого типу №350 Дніпровської міської рад не охоплювалися судовим рішенням у справі №160/19387/23, а тому висновок суду першої інстанції про те, що позивач фактично оскаржує дії відповідача, допущені під час виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.02.2023 року  у справі від 25.12.2023 у справі №160/19387/23 є помилковими.
Слід зауважити, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 по справі №160/19387/23 було відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача з грудня 1992 року по 07.08.1995 року, натомість питання щодо наявності підстав для зарахування цього періоду вирішено рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.06.2024 року № 045750018097, що свідчить про наявність нового спору.
Відповідно до частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як встановлено судом під час вирішення справи №160/19387/23, у відповідності до довідки КЗ дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №350 Дніпровської міської ради №20 від 09.06.2022 «Про підтвердження фактичних періодів роботи ОСОБА_1 » (а.с.29):
«Комунальний заклад дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу №350 Дніпровської міської ради підтверджує фактичні періоди роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
У книгах наказів відсутній запис про прийняття на роботу 
«Уволить по собственному желанию повара ОСОБА_2 с 7.08.95 г.» (приказ №318 от 7.08.95 г. по д/у №350). 
Довідка видана на підставі книги наказів д/у №350 за 1995 рік.».            
Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з п. 2 Порядку №637 у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Зважаючи на те, що довідка №20 від 09.06.2022 року не містить інформації про дату прийняття позивача на роботу, суд апеляційної інстанції вважає, що ця довідка не є документом, що підтверджує страховий стаж позивача за спірний період.
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції зауважує, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 17.05.2023 № 045750018097 було обраховано страховий стаж позивача та такий стаж роботи становив 16 років 07 місяці 10 днів, що відповідає відомостям РС-право (а.с.11,52).
В свою чергу, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.12.2023 по справі №160/19387/23 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу роботи позивача період з 01.09.1982 по 05.05.1985, з 06.05.1985 по 01.10.1986; з серпня 1988 року по грудень 1992 року та з грудня 1995 року по грудень 2002 року, який у сумі становить більше 15 років.
Враховуючи наявність у позивача 16 років 07 місяці 10 днів страхового стажу, згідно з відомостями РС-право, та враховуючи при цьому те, що зарахований відповідачем на виконання судового рішення ухваленого у справі №160/19387/23 становить більше 15 років, тобто загальний страховий стаж роботи позивача на дату звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії становив більше 30 років, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.06.2024 року № 045750018097 згідно з яким страховий стаж позивача становить 27 років 10 місяців 06 днів є протиправним та підлягає скасуванню.
Зважаючи на те, що позивач станом на дату звернення з заявою про призначення пенсії досягла 61 року та мала більше 30 років страхового стажу, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити позивачу пенсію за віком на підставі поданої нею заяви від 25.02.2022 року.
При цьому, слід зауважити, що вимоги позивача в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком, починаючи з моменту досягнення пенсійного віку, а саме з 25.02.2022 року, оскільки дії зобов`язального характеру щодо розгляду заяви з призначення позивачу пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення позивачу пенсії за віком, яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 07.05.2024 у справі №460/38580/22.
Між тим, слід зауважити і на тому, що позивач звернулася до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії 10.05.2023 року та предметом спору у цій справі була наявність у позивача необхідного віку та стажу станом на дату такого звернення, а тому підстав для задоволення позову починаючи з 25.02.2022 року не має.
Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає  частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення адміністративного позову позивача. 
При розподілі судових витрат, колегія суддів керується приписами ст. 139 КАС України.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 в адміністративній справі №160/33276/24 – скасувати та прийняти нову постанову.
Адміністративний позов ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 11.06.2024 року № 045750018097.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі поданої заяви від 10.05.2023 року. 
У задоволенні іншої частини позову - відмовити. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 1211.20 грн. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1816.80 грн.          
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених      п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко