Справа № 148/2558/25
Провадження № 22-ц/801/2417/2025
Категорія: 101
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковганич С. В.
Доповідач:Копаничук С. Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року	Справа № 148/2558/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Копаничук С.Г. (суддя - доповідач),
суддів Голоти Л. О., Рибчинського В. П.,
з участю секретаря судового засідання: Ходакової М.Г.
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Служба у справах дітей та сім`ї Тульчинської міської ради,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  представника заявника  ОСОБА_1  - адвоката Яковлєвої Світлани Андріївни,   на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2025 року, у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованих осіб ОСОБА_2 , служби у справах дітей та сім`ї Тульчинської міської ради про встановлення факту перебування неповнолітніх дітей на утриманні,-
в с т а н о в и в :
06 жовтня 2025 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Яковлєва С.А., звернулася до суду із заявою про встановлення факту перебування неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на утриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .Зазначила, що 15 жовтня 2022 року між заявником та ОСОБА_6 було зареєстровано шлюб, у якому народилась донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .Від попередніх шлюбів у дружини є донька ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Оскільки дружина ОСОБА_2 не має власного доходу, матеріальне забезпечення сім`ї покладено на нього. Біологічні батьки дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_4 своїх обов`язків щодо утримання дітей не виконують і після розлучення з ОСОБА_2 не надавали матеріальної підтримки та не забезпечували своїх дітей базовими потребами , він повністю забезпечує матеріально всю сім`ю.
Оскільки утримувати дітей, окрім нього у сім`ї більше немає кому, так як мати дітей не має належних доходів, виникає необхідність встановлення юридичного факту для отримання ним відстрочки від призову під час мобілізації під час дії воєнного стану, просив суд встановити факт перебування неповнолітніх ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на його ОСОБА_1 утриманні.
Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2025 року у відкритті провадження у справі за заявою представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Яковлєвої С.А., про встановлення факту перебування неповнолітніх дітей на утриманні ОСОБА_1 відмовлено. 
       У апеляційній скарзі представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Яковлєва С.А. просить зазначену ухвалу скасувати через порушення судом норм матеріального і процесуального права,а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначила,що встановлення факту перебування на утриманні заявника трьох дітей породжує для заявника юридичні наслідки, необхідні для оформлення звільнення з військової служби,оскільки без рішення суду про встановлення факту перебування на утриманні дітей, перелік документів для подачі на звільнення є неповним і в іншому порядку, ніж у судовому, встановити даний факт неможливо. Висновки суду про наявність спору про право, що має розглядатися у порядку позовного провадження та адміністративного, є передчасними і нічим не підтвердженими, оскільки без відкриття провадження у даній справі неможливо встановити фактичні обставини щодо наявності спору про право.
В засідання апеляційного суду ОСОБА_2 та уповноважений представник органу опіки і піклування-служби в справах дітей та сім`ї Тульчинської міської ради не з`явились, хоча про день ,час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. про причини неявки суд не повідомляли. Колегія суддів вважає можливим розглянути справу у їх відсутність, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.
       Колегія суддів , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, дійшов до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.
       Встановлено, що 15 жовтня 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_8 зареєстрували шлюб,. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_9 » (а.с.22).
       У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася донька ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 22 грудня 2022 року (а.с.21).
        ОСОБА_2 з 09 грудня 2010 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 , що був розірваний рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 03 березня 2014 року (а.с.20).
У цьому шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_5 у них народилася донька ОСОБА_3 . Батьком дитини зазначений ОСОБА_7 (а.с. 22).
        ОСОБА_2 з 23 травня 2017 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_10 , що був розірваний рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 08 серпня 2022 року .(а.с.19).
       У цьому шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_4 , батьком якого зазначений ОСОБА_10 .
        ОСОБА_1 , зважаючи на те, що біологічні батьки дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_3 від попередніх шлюбів дружини ніякої допомоги дітям не надають, участі у їх вихованні не приймають, нехтують своїми батьківськими обов`язками і він фактично виконує обов`язки батька.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд виходив із того, що факт, про встановлення якого просить представник заявника, не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право щодо участі батьків в утриманні їх дітей та/або ухиленні від участі в утриманні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
Колегія суддів , вважає ,що суд вірно встановив обставини справи, які перевірив наданими доказами, оціненими в порядку ст.89 ЦПК України, вірно визначив спірні правовідносини та застосував норми права ,внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).
У п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України зазначено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
У статті 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється СК України (стаття 1).
У частині першій статті 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.
У статті 141 СК встановлено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини. Зокрема, визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із частинами першою, другою та третьою статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (частина перша статті 268 СК України).
Правовідносини, що включають особисті немайнові та майнові відносини, які виникають між особами на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, опіки та піклування, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства, є сімейними.
Відповідно до статті 15 СК України сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.
Сімейні обов`язки особистого або майнового характеру є обов`язками конкретної особи (дружини, матері, батька тощо). Вони не можуть бути передані добровільно іншому за договором або перекладені на іншого за законом.
Ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання та утримання дитини є самостійною підставою для позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів за рішенням суду (статті 164, 180 СК України).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 04 грудня 2024 року у справі №551/812/23 (провадження № 61-9313св24) зазначено, що: «задовольняючи вимоги заяви суди першої та апеляційної інстанцій не звернули уваги на те, що подана заява про встановлення факту, що має юридичне значення, не підлягає судовому розгляду в окремому провадженні, оскільки доведення факту утримання падчерки вітчимом пов`язане з настанням (існуванням) обставин, за яких біологічний батько дитини не виконує своїх батьківських обов`язків щодо дитини та безумовно впливає на права і інтереси самої дитини. Такий факт утримання дитини не біологічним батьком, а вітчимом не може встановлюватись у безспірному порядку, в тому числі на підставі судового рішення, ухваленого за правилами окремого провадження, оскільки в такому питанні завжди існуватиме загроза порушення принципу дотримання найкращих інтересів дитини. Таким чином, за встановлених у цій справі обставин існує спір про право щодо участі батька дитини у її матеріальному забезпеченні/утриманні, а отже, питання, заявлене заявником у цій справі, не може з`ясовуватись безвідносно до дій батька дитини та може вирішуватись у межах спору про право за загальним правилом у позовному провадженні».
У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі №139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22) вказано, що: «під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право».
У постанові Верховного Суду від 04 січня 2023 року в справі № 198/99/15-ц (провадження № 61-7049св22) вказано, що: «згідно з ч.6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.
Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права».
       У даній справі встановлено, що заявник просить встановити факт перебування на його утриманні  ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , які мають його рідних батьків ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .
Тому у даній справі наявний спір про право - зокрема, спір щодо участі біологічних батьків дітей у вихованні та утриманні дітей та/або ухилення від такої участі, який не може розглядатися в судовому порядку безвідносно до дій заінтересованих осіб щодо конкретних прав, свобод та інтересів заявника, і підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що факт, про встановлення якого просить представник заявника не підлягає з`ясуванню в порядку окремого провадження, оскільки з поданої заяви вбачається спір про право щодо участі батьків в утриманні їх дітей та/або ухиленні від участі в утриманні, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
У ч.6  ст .294 ЦПК України встановлено, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
Відповідно до ч.4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення без розгляду заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишенню без змін.
Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин судове рішення , ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі ,а тому підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, суд, 
Постановив :
Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Яковлєвої Світлани Андріївни залишити без задоволення.
Ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 06 жовтня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення .

Головуючий                                                          С.Г. Копаничук 
судді:                                                                        Л.О. Голота
                                                                               В.П. Рибчинський