Справа № 444/1953/25                                Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р. Й. 
Провадження № 33/811/1192/25                        Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі:
                                               
судді – Белени А.В.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Васіва Ю.М.,
потерпілого ОСОБА_2 ,
представника потерпілого Хом`яка О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 15 липня 2025 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 15 липня 2025 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 605 грн 60 коп. судового збору. 
Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 09.05.2025 року о 07 год. 25 хв. в с. В"язова, вул. Лісова Львівського району, Львівської області, керуючи транспортним засобом марки "VOLKSWAGEN Golf», номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з припаркованим автомобілем марки "Skoda Octavia" з номерним знаком НОМЕР_2 . Внаслідок зіткнення автомобілі отримали механічні пошкодження із матеріальними збитками, а водій ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав легкі тілесні ушкодження. Такими діями   ОСОБА_1 , порушив п. 12.1 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КпАП України. 
Не погоджуючись з постановою судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій постанову судді скасувати та закрити справу у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він не скоював зіткнення із припаркованим автомобілем. Стверджує, що автомобіль під керуванням ОСОБА_3 виїхав на головну дорогу та зупинився, внаслідок чого відбулося зіткнення та автомобілі відкинуло на узбіччя.
Окрім цього, звертає увагу, що у матеріалах справи відсутні результати огляду Слободяника на стан алкогольного сп`яніння. Стверджує, що в останнього був запах алкоголю з порожнини рота.
Вважає, що судом безпідставно відхилено клопотання про допит свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Зауважує, що пояснення дружини ОСОБА_2 не можуть бути доказами його вини, оскільки остання не була очевидцем ДТП.
Зазначає, що матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того, що ДТП сталося з його вини, а саме, через те, що він не вибрав безпечної швидкості руху. Вказує на відсутність будь-яких доказів про швидкість його автомобіля.
Також апелянт звертає увагу на його характеризуючі дані, зокрема: він раніше до адміністративної відповідальності не притягався; є військовослужбовцем, учасником бойових дій; позитивно характеризується за місцем служби та проживання.
Потерпілий ОСОБА_2 подав заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просив залишити таку без задоволення.
ОСОБА_1 та його захисник Васіва Ю.М. в суді апеляційної інстанції підтримали подану апеляційну скаргу, просили таку задоволити. ОСОБА_1 наполягав, що він не здійснював зіткнення із припаркованим автомобілем. Стверджував, що автомобіль під керуванням ОСОБА_2 виїхав на головну дорогу з другорядної та різко зупинився, а відтак він не зміг зреагувати на ситуацію. Вважає, що схема ДТП не відповідає фактичним обставинам справи.
Потерпілий ОСОБА_2 та його захисник Хом`як О.Г. апеляційну скаргу заперечили, просили постанову судді першої інстанції залишити без змін. ОСОБА_2 пояснив, що він зупинився на другорядній дорозі, подивився вліво та побачив на відстані 200 м автомобіль. Далі глянув праворуч, з цієї сторони на відстані 300 м теж рухався автомобіль. Та коли від знову подивився праворуч, то побачив, що автомобіль, який на великій швидкості їхав просто на нього та відчув удар у ліву сторону власного автомобіля. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Васіва Ю.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, думку потерпілого ОСОБА_2 та його представника – адвоката Хом`яка О.Г., які заперечили доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови суду першої інстанції, апеляційний суд вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Так, згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в даному випадку, передбаченого ст. 124 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що суддя при розгляді справи дотримався вказаних вимог закону.
Висновок судді про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за ознаками порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за обставин, викладених в постанові судді відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами і є обґрунтованим.
Незважаючи на невизнання своєї вини водієм ОСОБА_1 його вина у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 344078 від 28.05.2025, в якому зафіксовано порушення водієм ОСОБА_1 пп.12.1 ПДР, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2), протоколом огляду місця ДДТП від 09.05.2025 (а.с. 9) з долученими фото таблицями (а.с. 23-40), схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, на якій зафіксовано місце розташування автомобілів після ДТП із наведенням переліку видимих пошкоджень транспортних засобів, отриманих унаслідок ДТП (а.с. 18); поясненнями водія ОСОБА_1 (а.с. 19); поясненнями водія ОСОБА_2 (а.с. 22).
Апеляційний суд вважає, що оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суддя вірно встановив фактичні обставини ДТП і дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.12.1 ПДР, які призвели до даної ДТП, оскільки водій ОСОБА_1 не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки "Skoda Octavia" з номерним знаком НОМЕР_2 , який стояв.
Доводи апелянта про те, що саме автомобіль "Skoda Octavia" виїхав на його смугу руху спростовується матеріалами справи. Зокрема, яка вбачається зі схеми до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 09.05.2025 місце зіткнення транспортних засобів перебуває на смузі руху автомобіля "Skoda Octavia", а саме місце зіткнення транспортних засобів знаходиться на смузі руху автомобіля "Skoda Octavia", про що свідчить осип уламків, у тому числі осип скла, фрагмент бампера.
Окрім цього, з траєкторії слідів гальмування автомобіля "VOLKSWAGEN Golf» на вищевказаній схемі вбачається, що такі розташовані під кутом до головної дороги, по якій ОСОБА_1 рухався до моменту зіткнення, та спрямовані в сторону другорядної дороги, при цьому аварійне гальмування коліс автомобіля "VOLKSWAGEN Golf» розпочалося, коли він був поза смугою свого руху.
На думку апеляційного суду, наведене спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що він розпочав гальмування після того, як побачив автомобіль, який виїхав на головну дорогу.
Також слід звернути увагу, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі Схемою до протоколу огляду місця ДТП від 09.05.2025, підписав її без будь-яких заперечень та зауважень.
Щодо посилання апелянта на те, що водій ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння, то такі не підтверджуються матеріалами справи, а тому до уваги апеляційним судом не беруться.
Дослідженням матеріалів справи встановлено, що наявна у матеріалах справи сукупність доказів є достатньою для того щоб прийти до однозначного висновку за критерієм поза розумним сумнівом щодо винуватості водія ОСОБА_1 у вчиненні ДТП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього.
Співставивши усі наявні у справі докази з фактично дослідженими у справі обставинами, та й зі змістом обставин, що ставляться у вину ОСОБА_1 згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що матеріалами провадження доведено наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, чим спростовуються доводи апеляційної скарги.
Всупереч тверджень апелянта, наявні у матеріалах справи докази відповідають вимогам ст. 251 КУпАП, а також є здобутими у визначеною вказаною нормою порядку.
Згідно з ст. 256 КУпАП та вимог «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України за № 1376 від 06.11.2015 року та ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення поряд з іншим, повинно бути чітко зазначено місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, яка повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол, а до протоколу повинні бути додані докази вчиненого правопорушення.
При цьому суть адміністративного правопорушення має бути конкретною за змістом, викладеною з урахуванням суб`єктивних та об`єктивних ознак складу адміністративного правопорушення, передбачених ст.124 КУпАП.
Зазначені вище вимоги працівниками поліції дотримані в повному обсязі та протокол про адміністративне правопорушення повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Ураховуючи викладені обставини, доводи апеляційної скарги захисника про те, що суддею першої інстанції не з`ясовано всі фактичні обставини справи, не досліджено та не надано належної оцінки доказам, є безпідставними.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, апелянтом не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
При обранні ОСОБА_1 адміністративного стягнення суддя районного суду в оскаржуваній постанові в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 15 липня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124КУпАП – залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

                        Суддя Альберт БЕЛЕНА