УХВАЛА

17 вересня 2025 року  
м. Київ

справа №380/9661/24
адміністративне провадження №К/990/36029/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів - Желєзного І.В., Смоковича М.І., 
перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Величко Івана Івановича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року у справі №380/9661/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 20 лютого 2021 року по 30 квітня 2024 року з урахуванням положень статті 117 КЗпП України.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року позов задовольнити повністю.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплатити ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні із 20 лютого 2021 року по 19 січня 2023 року.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь позивача ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період 20 лютого 2021 року по 19 січня 2023 року в розмірі 69375 (шістдесят дев`ять тисяч триста сімдесят п`ять) грн 47 коп.
Стягнуто з військової частини НОМЕР_1 за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року задоволено апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 . Скасовано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2024 року та прийнято постанову, якою в задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій відмовлено.
29 серпня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Величко Івана Івановича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року у справі №380/9661/24. Заявник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 серпня 2025 року  визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Білак М.В., судді: Смокович   М.І., Загороднюк А.Г.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 вересня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Білак М.В., судді: Желєзний І.В., Смокович М.І.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Верховним Судом встановлено, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, тому судові рішення у такій справі можливо переглянути у касаційному порядку за умов, установлених підпунктами «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у системному зв`язку з підставами, визначеними частиною четвертою статтею 328 КАС України.
У касаційній скарзі представник позивача, посилаючись на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, зазначає, що ця скарга стосується питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа має виняткове значення для позивача.
Отже, представник позивача у касаційній скарзі, оскаржуючи судові рішення у справі, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, наводить підстави, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, за яких оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції підлягає перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень заявник указує пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає про неврахуваннями судами попередніх інстанцій правову позицію Верховного Суду щодо застосування статей 116, 117 Кодексу законів про працю України, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2020 року у справі №821/1083/17.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження у цій справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, оскільки вказані заявником доводи потребують перевірки.
Касаційна скарга за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, подана з дотриманням строку, передбаченого статтею 329 цього Кодексу, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 248, 328-330, 334, 335, 338 КАС України, 
У Х В А Л И В:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Величко Івана Івановича на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2025 року у справі №380/9661/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання вчинити дії.
Витребувати справу № 380/9661/24 із Львівського окружного адміністративного суду.
Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет», а у разі його відсутності - на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
Іншим учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів надіслати через підсистему «Електронний суд» у вигляді електронних документів до їхніх електронних кабінетів, якщо ці учасники внесені до цієї автоматизованої системи. В іншому випадку, документи надсилаються цим учасникам на офіційну електронну адресу або засобами поштового зв`язку.
Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
          
Судді                                                                                          М.В. Білак

                                                                                          І.В. Желєзний

                                                                                          М.І. Смокович