ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
(додаткова)
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

07 серпня 2025 року	  м. Одеса	Справа № 916/2913/24	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Аленіна О.Ю.
суддів: Принцевської Н.М., Філінюка І.Г.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР” про ухвалення додаткового рішення по справі 
у справі №916/2913/24
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР”
до Фізичної особи-підприємця Поливаної Олени Володимирівни
про стягнення 105 860 грн

встановив
У провадженні Південно-західного апеляційного господарського суду перебувала справа №916/2913/24 за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Поливаної Олени Володимирівни на рішення Господарського суду Одеської області від 17.12.2024.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.06.2025 рішення Господарського суду Одеської області від 17.12.2024 по справі №916/2913/24 залишено без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
До суду апеляційної інстанції надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР” про ухвалення додаткового рішення по цій справі в якій останнє просить стягнути з Фізичної особи-підприємця Поливаної Олени Володимирівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР” витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи судом апеляційної інстанції в сумі 15 000,00 грн.
Заява обґрунтована тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю “АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР”  понесло витрати на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом даної справи у суді апеляційної інстанції, які мають бути компенсовані за рахунок відповідача. 
За приписами ст. 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Враховуючи те, що дана справа у суді апеляційної інстанції розглядалась в порядку письмового провадження, без повідомлення та виклику сторін, додаткове рішення також приймаються в тому самому порядку. 
Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до приписів статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
За положеннями ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Крім того, п. 2 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
За положеннями ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до приписів ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічну правову позицію викладено зокрема в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 28.09.2021 у справі №918/1045/20).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
Відповідно до ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Наявними матеріалами справи підтверджується, що позивачем разом із відзивом на апеляційну скаргу було надано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, а саме витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 150000 грн. 
До вказаної заяви позивачем надано договір про надання правничої допомоги №02-12/23 від 20.12.2023, додаткову угоду №10 від 31.01.2025 до договору про надання правничої допомоги №02-12/23 від 20.12.2023, Акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 24.02.2025, звіт про надання правової (правничої) допомоги від 24.02.2025 та рахунок-фактуру №1 від 24.02.2025.
Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
За змістом статті ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року в справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 
Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначила про те, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).
Позивачем на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу було надано, зокрема, договір про надання правничої допомоги №02-12/23 від 20.12.2023, який укладено між ТОВ “АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР” (клієнт) та адвокатом Солошенко С.В. (адвокат) за умова п. 1.1. якого адвокат зобов`язується здійснювати захист, представництво інтересів клієнта та надавати інші  види правової допомоги клієнту в обсязі, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими нормами чинного законодавства України, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги.
Згідно з п. 4.1. договору, за здійснену допомогу та послуги, що надаються адвокатом, клієнт сплачує адвокату гонорар (винагороду), розмір якої узгоджується сторонами та визначається додатковими угодами даного договору. 
Так, у додатковій угоді №10 від 31.01.2025 до договору про надання правничої допомоги №02-12/23 від 20.12.2023, ТОВ “АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР” (клієнт) та адвокат Солошенко С.В. (адвокат) погодили, що вона визначає порядок оплати послуг адвоката за надання правової допомоги з представництва інтересів клієнта, підготовки і подання до суду заяв по суті прави та інших процесуальних документів, участь в судових засідання в межах господарської справи №916/2913/24, що перебуває у провадженні Південно-західного апеляційного господарського суду. 
Розділом 2 даної додаткової угоди визначено, що вартість наданих адвокатом послуг складає 15  000 грн.
У відповідності до складеного та підписано клієнтом та адвокатом Акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 24.02.2025, сторони погодили, що адвокат в порядку п.п.1.1.. 1.2. Договору про надання правничої допомоги №02-12/23 від 20.12.2023 надав клієнту правову допомогу, визначну Додатковою угодою №10 від 31.01.2025 до Договору, а клієнт прийняв надану адвокатом правову (правничу) допомогу та зобов`язується її оплатити. 
Сторонами у Акті погоджено, що фіксована вартість послуг адвоката за надання правової (правничої) допомоги, визначена Додатковою угодою №10 від 31.01.2025 до Договору, становить 15000 грн і не залежить від об`єму виконаних робіт та витраченого часу. 
Також, у п. 3 Акту визначено, що підписанням даного Акту клієнт стверджує про прийняття наданої адвокатом правової допомоги, а також підтверджує відсутність претензій по якості, своєчасності і повноті наданої правової (правничої) допомоги.
Як вбачається з наявних матеріалів справи, адвокат Солошенко С.В. здійснював представництво інтересів позивача у суді апеляційної інстанції, зокрема подавав відзив на апеляційну скаргу.
Отже, колегія суддів вважає, що позивачем надано належні докази на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 15 000 грн.
Відповідач своїм правом на подання заперечень, заяви про зменшення розміру судових витрат тощо не скористався. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява позивача про покладення на відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн понесених під час апеляційного перегляду справи та підлягає задоволенню у повному обсязі, у зв`язку з чим керуючись статтею 244 ГПК України вважає за необхідне прийняти додаткову постанову у справі №916/2913/24.

Керуючись ст.ст.129, 244, 281-284 ГПК України, колегія суддів –
ПОСТАНОВИЛА:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР” про ухвалення додаткового рішення - задовольнити. 
Стягнути з Фізичної особи-підприємця Поливаної Олени Володимирівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АЛЬФ ТУРИСТИЧНИЙ ОПЕРАТОР”  15 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу понесених в суді апеляційної інстанції. 
Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням необхідних реквізитів. 
Додаткова постанова, згідно ст. 284 ГПК України, набуває законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду у випадках передбачених Господарським процесуальним кодексом України.
Датою складання даної додаткової постанови є 07.08.2025.

Головуючий суддя                                                                      Аленін О.Ю.

Суддя                                                                                  Принцевська Н.М. 

Суддя                                                                                   Філінюк І.Г.