ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2239/24  Номер провадження 22-ц/814/2462/25	Головуючий у 1-й інстанції Назарьова Л. В.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Обідіної О.І.,
суддів: Бутенко С.Б., Карпушина Г.Л.,
за участю секретаря: Дороженка Р.Г.,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21 лютого 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Бутенківське" Білецької селищної ради та Білицької селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання звільнення незаконним, поновлення на роботі, оплата за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до КП «Бутенківське», в якому, після уточнення та доповнення позовних вимог, остаточно просив:
визнати протиправним та скасувати наказ директора КП «Бутенківське» Білицької селищної ради № 271 від 02 вересня 2024 року «Про звільнення сторожа ОСОБА_1 »,
поновити його на посаді сторожа КП «Бутенківське» Білицької селищної ради,
стягнути із КП «Бутенківське» Білицької селищної ради на його користь середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 48337, 62 грн. та інші судові витрати; 
Вимоги обґрунтовані тим, що з 15.09.2019 він працював у КП «Бутенківське» на посаді сторожа. Наказом № 271 від 02.09.2024 його було звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням штату на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. 
Вважає звільнення незаконним, оскільки він має право відповідно до п. 9 ст. 42 КЗпП України на залишення на роботі при вивільненні.
Окрім того, відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України йому не пропонувалися інші посади, які були на підприємстві та на які в подальшому були прийняті на роботу інші особи.
Також вважає, що своїми неправомірними діями роботодавець завдав йому моральної шкоди, у відшкодування якої необхідно стягнути КП «Бутенківське» Білицької селищної ради на його користь 40000 грн.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21 лютого 2025 року в задоволенні позову відмовлено. 
Ухвалюючи рішення суд дійшов висновку про законність звільнення позивача в зв`язку зі скороченням штату та дотримання роботодавцем процедури звільнення.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Зазначає, що оскільки він є інвалідом, підприємство не мало підстав для його звільнення та мало забезпечити організацію навчання, перекваліфікацію та працевлаштування його, встановивши неповний робочий день чи тиждень.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволені апеляційної скарги.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом згідно наказу № 15 від 15 березня 2019 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду сторожа до комунального підприємства «Бутенківське», яке з 29.12.2020 було перейменовано на комунальне підприємство «Бутенківське» Білицької селищної ради.
Наказом директора КП «Бутенківське» Білицької селищної ради № 243 від 29.12.2023 затверджено штатний розпис на 2024 рік у кількості 23 штатних одиниць. Загальновиробничий персонал: прибиральник території; підсобний робітник, тракторист, водій автотранспортних засобів (мікроавт), електрогазозаврник, сторож ( а.с.101-103).
Наказом директора КП «Бутенківське» Білицької селищної ради № 244 від 29.12.2023 року з метою ефективного використання коштів підприємства, оптимізації видатків на оплату праці та передачі нерухомого майна (малі архітектурні форми) Орендаря, які зобов`язані забезпечувати збереження майна самостійно, вирішено скоротити штатну посаду сторожа КП «Бутенківське» Білицької селищної ради з 1 квітня 2024 року; внести зміни до штатного розпису КП «Бутенківське» Білицької селищної ради затвердженого наказом від 29 грудня 2023 року № 243 та викласти його в новій редакції; попередити персонально сторожа ОСОБА_1 про його вивільнення; шатний розпис в новій редакції ввести в дію з 01 квітня 2024 року.
21 березня 2024 року директором КП «Бутенківське» Білицької селищної ради прийнято наказ № 95 про скасування наказу від 29.12.2023 року № 244 (з метою запобігання порушення трудових прав працівника підприємства ОСОБА_1 .
Рішенням виконавчого комітету Білицької селищної ради № 192 від 27 червня 2024 року внесено зміни до штатного розпису та умов оплати праці працівників комунального підприємства «Бутенківське» Білицької селищної ради: скорочено одну штатну одиницю посади «Сторож»; скорочено 0,5 штатної одиниці посади «Діловод»; затверджено в новій редакції штатний розпис та умови оплати праці працівників комунального підприємства «Бутенківське» Білицької селищної ради та введено їх в дію з 01.09.2024 року. Копія вказаного рішення була направлена на адресу ОСОБА_1 .
На підставі вищевказаного рішення директором КП «Бутенківське» Білицької селищної ради 28 червня 2024 року винесено наказ № 220 про скорочення штатної посади сторожа КП «Бутенківське» Білицької селищної ради з 1 вересня 2024 року; внесення змін до штатного розпису КП «Бутенківське» Білицької селищної ради затвердженого наказом від 28 березня 2024 року № 104/1 та викладення його в новій редакції; попередження персонально сторожа ОСОБА_2 про його вивільнення з 1 вересня 2024 року; штатний розпис в новій редакції ввести в дію з 01 вересня 2024 року.
Як вбачається з акту №1 від 01.07.2024 складеного директором та головним бухгалтером КП «Бутенківське», електромонтером з ремонту та обслуговування електроустаткування ОСОБА_1 було вручено попередження про скорочення, після ознайомлення з яким останній відмовився його підписувати та відмовився від ознайомлення з іншими документами.
Наказом директора Комунального підприємства «Бутенківське» Білицької селищної ради № 271 від 02 вересня 2024 року ОСОБА_1 звільнено з роботи сторожа в зв`язку з скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України з 02 вересня 2024 року.
Вважаючи вказане звільнення незаконним, яке відбулося з порушенням трудового законодавства, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх трудових прав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції встановив відсутність порушень відповідачем трудового законодавства при звільненні працівника ОСОБА_1 та недоведеність останнім недотримання роботодавцем процедури звільнення, що свідчить по відсутність правових підстав для поновлення його на роботі на посаді сторожа. 
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений термін, а також строковий трудовий договір до закінчення терміну його дії можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у разі скорочення чисельності або штату працівників.
Частиною 2 ст. 40 КЗпП України передбачено, що звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.
Частиною 3 ст. 49-2 КЗпП України встановлено, що одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. 
Матеріалами справи доводиться та не заперечується сторонами, що підставою для звільнення ОСОБА_1 з посади сторожа стала передача комунального нерухомого майна, охорону якого здійснював позивач як сторож підприємства, в оренду іншим особам, які за умовами договору зобов`язувались забезпечити його схоронність самостійно, у зв`язку з чим відпала необхідність в посаді сторожа.
У відповідності до норм ст. 49-2 КЗпП України, наказом №220 від 28.06.2024 ОСОБА_1 було попереджено про його вивільнення з 01.09.2024, а наказом № 271 від 02.09.2024 - звільнено з роботи.
За результатами звернення ОСОБА_1 , Північно-схдіним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці було проведено захід державного нагляду (контролю), предметом якого було додержання вимог законодавства у сфері праці КП «Бутенківське» Білицької селищної ради.
За результатами заходу було складено акт від 27.09.2024 та встановлено відсутність порушення вимог законодавства.

Обґрунтовуючи незаконність звільнення, ОСОБА_2 посилався на не переведення його на іншу посаду або створення для нього, як інваліда 2 групи, робочого місця, недотримання норм ч. 1 ст. 172 КЗ, якими передбачено організація навчання, перекваліфікація і працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до медичних рекомендацій, встановлення на їх прохання неповний робочий день або неповний робочий тиждень та створення пільгових умов праці.
При цьому, зі своєї сторони пропонував роботодавця влаштувати його на посаду юриста КП «Бутенківське» Білицької селищної ради. 
Як вбачається зі статуту КП «Бутенківське» Білицької селищної ради, останнє є самостійним господарюючим суб`єктом, має права юридичної особи, володіє відокремленим майном, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в установах банків. Підприємство має право самостійно визначати фонд заробітної плати, структуру управління, встановлювати штати. Підприємство зобов`язане здійснювати заходи з удосконалення організації роботи Підприємства. Вищим органом управління Підприємством є Білицька селищна рада, Органом управління виконком Білицької селищної ради, виконавчим органом директор. До повноважень Органу управління належить затвердження умов та фонду оплати праці Підприємства (штатної чисельності, штатного розпису).
На запит адвоката позивача ОСОБА_3 підприємство надало відповідь, що з грудня 2023 року по жовтень 2024 року приймання на роботу нових працівників не проводилося. В зв`язку з відсутністю вакантної посади, інша посада ОСОБА_1 не пропонувалася.
Зважаючи, що об`єкти охорони, які охоронялися ОСОБА_1 були передані в оренду фізичним особам з зобов`язанням самостійного його збереження, в КП «Бутенківське» Білицької селищної ради відбулись зміни в організації виробництва і праці, скорочення штату працівників, з структури та штатного розпису виведено посаду сторожа, яку займав ОСОБА_1 .
Згідно ч.1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.
Роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, які відповідають зазначеним вимогам, що існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.
Разом з тим вказане можливо лише за наявності вакантних посад. Як зазначалося вище доведеним по справі є факт відсутності на підприємстві вакантних посад, про що позивач був обізнаний, що в свою чергу унеможливлює переведення на неї працівника.
Таким чином, вірно встановивши обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову. 
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовують та не містять посилань на нові докази, які б доводили факт незаконного звільнення позивача.
Як вірно встановлено судом, на підприємстві відбулись зміни в організації виробництва, пов`язані з передачею об`єктів нерухомості, які до цього часу охоронялись сторожем ОСОБА_1 , новим орендарям, які самостійно здійснювали їх охорону, в зв`язку з чим і було скорочено посаду сторожа, при цьому порушень трудового законодавства не було встановлено після проведеної за заявою ОСОБА_1 перевірки Північно-східним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці.
Посилання апелянта на не застосування норм ч. 1 ст. 172 КЗпП України, якою визначено, що у випадках, передбачених законодавством, на роботодавця покладається обов`язок організувати навчання, перекваліфікацію і працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до медичних рекомендацій, встановити на їх прохання неповний робочий день або неповний робочий тиждень та створити пільгові умови праці, відхиляються колегією суддів, як помилкове трактування норм права.
Так, з матеріалів справи вбачається, що як на час прийняття на роботу, так і час звільнення ОСОБА_1 , 1958 року народження, був пенсіонером МВС по вислузі років, що доводиться пенсійним посвідченням, виданим 13.09.2018, а відтак твердження останнього про обов`язок роботодавця забезпечити йому організацію навчання, перекваліфікацію для подальшого працевлаштування, не є спроможними. 
Обов`язок власника забезпечити відповідно до медичних рекомендацій перепідготовку і працевлаштування інваліда, встановлення йому пільгових умов і режиму роботи визначено в ч. 5 ст. 6 ЗУ «Про охорону праці», а саме - працівника, який за станом здоров`я відповідно до медичного висновку потребує надання легшої роботи, роботодавець повинен перевести за згодою працівника на таку роботу на термін, зазначений у медичному висновку, і у разі потреби встановити скорочений робочий день та організувати проведення навчання працівника з набуття іншої професії відповідно до законодавства.
Позивачем не надано жодних медичних висновків щодо необхідності надання легшої роботи, зважаючи на те, що на підприємстві взагалі були відсутні будь-які вакансії на час звільнення позивача. 
За вказаних обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду, як ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 21 лютого 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 20 серпня 2025 року.

Судді : О.І. Обідіна С.Б. Бутенко Г.Л. Карпушин