УХВАЛА

22 липня 2025 року 
м. Київ

справа №280/9643/24
адміністративне провадження № К/990/29882/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Тацій Л.В.,
суддів: Гриціва М.І.,  Стеценка С.Г., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 у справі №280/9643/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.12.2024 у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.12.2024 скасовано, позов ОСОБА_1  задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС) в особі комісії з реорганізації Державної фіскальної служби у Запорізькій області щодо невключення до довідки від 30.09.2024 за №197 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 за нормами чинними на 25.11.2021 за посадою старшого слідчого ОВС відділення з розслідування кримінальних справ слідчого відділу податкової міліції ДПА в Запорізькій області на день звільнення зі служби таких складових грошового забезпечення, як надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, яка розраховується у відсотках від посадового окладу, надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції та премію, середній розмір яких визначається з фактичної чисельності працівників за відповідною посадою.
Зобов`язано ГУ ДФС в особі комісії з реорганізації Державної фіскальної служби у Запорізькій області скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 25.11.2021 за відповідною прирівняною посадою поліцейського на день звільнення у відповідності до вимог статей 43,  63 Закону України від 09.04.1992   за   №2262-ХІІ   «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 за №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України  «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  та   постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за №988  «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» із зазначенням повних відомостей про розміри щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, підвищення, доплати) та премій для проведення з 01.12.2021 перерахунку основного розміру його пенсії, до якої включити: надбавку за роботу в умовах режимних обмежень, яка розраховується у відсотках від посадового окладу, надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції та премію, середній розмір яких визначається з фактичної чисельності працівників за відповідною посадою.
14.07.2025 до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга ГУ ДФС на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень суд першої інстанції розглянув справу №280/9643/24 за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачено, що для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
На обґрунтування права на касаційне оскарження ГУ ДФС зазначає, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики у трудових відносинах щодо правильного обчислення пенсійних виплат.
Однак наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав вважати, що ця справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За викладених обставин ГУ ДФС слід відмовити у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Запорізькій області на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26.03.2025 у справі №280/9643/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали направити особі, яка подала касаційну скаргу, в порядку, визначеному статтею   251 КАС України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	Л.В. Тацій М.І. Грицiв   С.Г. Стеценко