ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року 
м. Київ
справа № 380/9854/23
адміністративне провадження № К/990/7965/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Стародуба О.П., суддів Бевзенка В.М., Кравчука В.М., в порядку письмового провадження розглянув касаційну скаргу Громадської організації «Народна дія Львів» на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2025 (судді: Затолочний В.С., Гудим Л.Я., Качмар В.Я.)
у справі № 380/9854/23 за позовом ОСОБА_1 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Ореста», про визнання дії та бездіяльності протиправними. 
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача та визнати протиправним і скасувати дозвіл №ЛВО12210526566 від 02.06.2021 на об`єкт будівництва «Будівництво багатофункціонального готелю та багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями медіатеки, підземної автостоянки та трансформаторної підстанції на вул. Старознесенській, 58 , 60 , 60-А , 62 , 62-А , 64 , 66 , 70 зі знесенням існуючих будівель та споруд». 
Обґрунтовуючи позов, позивач покликався на те, що:
- спірний дозвіл порушує публічні права позивача як громадянина і як члена ГО «Народна дія Львів» на охорону культурної спадщини, на безпечне довкілля та екологічно безпечне середовище, оскільки забудова здійснюється на території об`єкта природно-заповідного фонду (Регіонального ландшафтного парку «Знесіння»), на території Державного історико - архітектурного заповідника (об`єкта світової спадщини ЮНЕСКО «Історичний ансамбль центру Львова»), великої кількості пам`яток археології та культури, цінність яких буде пошкоджена або знищена планованим будівництвом, що підтверджується залученням його до участі у справі №1340/4977/18 за позовом ГО «Народна дія Львів» про оскарження містобудівних умов та обмежень, виданих ТОВ «Ореста»;
- замовник будівництва ТОВ «Ореста» не вчиняв жодних дій, спрямованих на погодження проектної документації та отримання дозволу у відповідного органу культурної спадщини та не інформував Комітет всесвітньої спадщини ЮНЕСКО;
- всупереч вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектна документація не була погоджена у Міністерстві культури та інформаційної політики України;
- за відсутності погодженої з Мінкультом проектної документації та дозволу на виконання земляних робіт, а також повідомлення Комітету всесвітньої культурної і природної спадщини про наміри здійснити архітектурні перетворення в буферній зоні об`єкта культурної спадщини «Львів-ансамбль історичного центру», включеного до Списку всесвітньої спадщини ЮНЕСКО, Інспекція ДАБК повинна була відмовити ТОВ «Ореста» у видачі дозволу на виконання будівельних робіт на підставі пункту 2 частини 4 статті 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки проектна документація «Будівництво багатофункціонального готелю та багатоквартирного житлового будинку з вбудованими приміщеннями медіатеки, підземної автостоянки та трансформаторної підстанції на вул. Старознесенській, 58, 60, 60-А, 62, 62-А, 64, 66, 70 зі знесенням існуючих будівель та споруд» не відповідає вимогам законодавства.
КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.08.2024 у задоволенні позову відмовлено.
Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 06.09.2024 стягнуто з позивача на користь відповідача 133 500 грн судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.
Не погодившись з вказаними судовими рішеннями, позивач подав апеляційні скарги в яких, вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив рішення та додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.
Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.11.2024 та 25.11.2024 відкрито апеляційні провадження за апеляційними скаргами ОСОБА_1 на рішення та додаткове рішення суду першої інстанції та призначено справу до апеляційного розгляду.
Ухвалами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.01.2025 прийнято до провадження заяви Громадської організації «Народна дія Львів» про приєднання до апеляційних скарг позивача.
В судовому засіданні, яке відбулося 05.02.2025, третьою особою заявлено клопотання, підтримане відповідачем, про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі № 1340/4977/18.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2025 зупинено провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до набрання законної сили рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №1340/4977/18.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що результати розгляду справи № 1340/4977/18 можуть безпосередньо вплинути на вирішення справи, що розглядається, а тому, наявні підстави для зупинення провадження у цій справі.
УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ, ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою апеляційного суду про зупинення провадження у справі, Громадська організація «Народна дія Львів» подала касаційну скаргу, у якій просить касаційний суд скасувати оскаржуване судове рішення, а справу направити на продовження розгляду до суду апеляційної інстанції. 
В обґрунтування касаційної скарги покликається на те, що у справі зібрано достатньо доказів, що дозволяють встановити та оцінити факти, які є предметом судового розгляду, а тому відсутні підстави для зупинення провадження у справі.
Також покликається на те, що порушення містобудівного та пам`яткоохоронного законодавства при проектуванні об`єкта будівництва на вул.Старознесенській, 58, 60, 60-А, 62, 62-А, 64, 66, 70 були проігноровані саме Інспекцією ДАБК, безвідносно до порушень при видачі містобудівних умов та обмежень, а тому, ці порушення мали бути виявлені Інспекцією та, на цій підставі, у видачі дозволу на будівництво об`єкта третій особі мало бути відмовлено.
Крім того, покликається на те, що оскаржувана ухвала постановлена неповноважним складом суду, оскільки:
- після самовідводу попереднього складу суду, новим складом колегії суддів (судді Затолочний В.С., Качмар В.Я. та Гудим Л.Я.) не постановлено ухвали про прийняття справи до свого провадження та ухвали про призначення її до судового розгляду на нову дату;
- колегія суддів вже розглядала у справі № 380/9854/23 апеляцію позивача про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення будівельних робіт до набрання законної сили рішенням у справі по скасуванню дозволу на будівництво та відмовила у її задоволенні;
- колегія суддів безпідставно відмовила скаржнику у задоволенні його заяви про відвід.
Також покликається на те, що Восьмий апеляційний адміністративний суд, позбавив позивача та представника Громадської організації «Народна дія Львів» можливості виступити з запереченнями щодо клопотання про зупинення провадження у справі, не забезпечив сторонам необхідних рівних умов для реалізації їхніх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, чим порушив принципи рівності та змагальності сторін, допустивши істотне порушення вимог КАСУ.
Копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копіями касаційної скарги та доданими до неї матеріалами учасники справи отримали 12.03.2025, однак жоден не скористався правом подати відзив на касаційну скаргу.
ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 236 КАС України суд зупиняє провадження у справі, зокрема, у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.09.2018 у справі №9901/314/19 у питанні застосування пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України сформувала наступні висновки:
«Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 236 КАС суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:
- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі;
- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.
Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.».
Постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд апеляційної інстанції обмежився встановленням факту оскарження в іншій справі містобудівних умов та обмежень, на підставі яких, видано оскаржуваний у справі, яка розглядається, дозвіл на виконання будівельних робіт.
В порушення вимог пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України, суд апеляційної не обґрунтував об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи №1340/4977/18.
Крім того, за правилами пункту 3 частини 1 статті 236 КАС України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Таким чином, для обґрунтованого висновку про наявність об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої необхідно дослідити зібрані у справі докази.
В порушення вимог пункту 3 частини 1 статті 236 та статті 242 КАС України суд апеляційної інстанції зібрані у справі докази не дослідив і неможливість встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, на підставі зібраних доказів, не обґрунтував.
За таких обставин суд касаційної інстанції позбавлений можливості оцінити законність та обґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про наявність об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення справи №1340/4977/18.
Водночас, доводи касаційної скарги щодо розгляду справи неповноважним складом суду є безпідставними, оскільки їх зміст зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями суддів та їх рішеннями у інших справах, що в силу приписів частини четвертої статті 36 КАС України, не може бути підставою для відводу судді.
Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанції і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
За правилами частини четвертої статті 353 КАС України справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.
За таких обставин, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Громадської організації «Народна дія Львів» задовольнити.
Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2025 у справі № 380/9854/23 - скасувати.
Справу № 380/9854/23 направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді:
О.П. Стародуб

В.М. Бевзенко

В.М. Кравчук