УХВАЛА
 
26 серпня 2025 року
м. Київ
 
справа № 176/2044/24
провадження № 61-4742св25
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (судді-доповідача), Зайцева А. Ю.,                    Тітова М. Ю.,                                
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ грошового забезпечення за період полону, як спільного майна подружжя, за касаційною скаргою                                 ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 березня 2025 року у складі колегії суддів: Єлізаренко І.А.,               Макарова М. О., Свистунової О. В.,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2024 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив: визнати за ним право власності на 1/2 частку його заробітної плати, що була зарахована на картковий рахунок ОСОБА_2 в період часу з 27 червня 2022 року по 29 січня 2024 року у розмірі 1 255 758,55 грн, стягнути з ОСОБА_2 на його користь 1/2 частку спільного майна, а саме: заробітної плати, що була зарахована на картковий рахунок  ОСОБА_2 в період часу з 27 червня 2022 року по 29 січня 2024 року у розмірі 1 255 758,55 грн.
10 грудня 2024 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення, яким відмовив  ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.
Дніпровський апеляційний суд від 25 березня 2025 року скасував рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня                      2024 року. Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1/2 частку спільного майна подружжя, а саме заробітної плати ОСОБА_1 , що була зарахована на картковий рахунок ОСОБА_2 №  НОМЕР_1 , відкритий у АТ КБ «ПриватБанк», в період часу з 27 червня 2022 року по 29 січня 2024 року у розмірі 1 095 696,55 грн. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовив.
08 квітня 2025 року  ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 березня 2025 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити без змін рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року.
Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 18 квітня 2025 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою та витребувано матеріали цивільної справи.
 
09 травня 2025 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
19 травня 2025 року на адресу Верховного Суду від представника  ОСОБА_1  - адвоката Ліненко О. А. надійшов відзив на касаційну скаргу, у якому останній просить суд касаційну скаргу залишити без задоволення, оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції залишити без змін.
 
При цьому, заявник просить суд розгляд касаційної скарги проводити за участю адвоката Ліненка О. А. в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів через Єдину судово інформаційно-телекомунікаційну систему.
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоч один суддя із складу дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Разом з тим, згідно з частинами першою статті 212 ЦПК України учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою.
У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Ліненко О. А. про розгляд касаційної скарги за участю адвоката Ліненка О. А. в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів через Єдину судово інформаційно-телекомунікаційну систему слід відмовити з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
За частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).
Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень.
Колегія суддів не вбачає необхідності виклику учасників справи для надання пояснень у даній справі, а відтак заява представника  ОСОБА_1  - адвоката Ліненко О. А. про розгляд касаційної скарги за участю адвоката Ліненка О. А. в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів через Єдину судово інформаційно-телекомунікаційну систему задоволенню не підлягає.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.
З урахуванням категорії та складності справи, відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією в складі п`яти суддів.
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
 
У задоволенні заяви представника     ОСОБА_1 - адвоката Ліненка Олександра Анатолійовича про розгляд касаційної скарги за участю адвоката Ліненка Олександра Анатолійовича в режимі відеоконференції із застосуванням власних технічних засобів через Єдину судово інформаційно-телекомунікаційну систему відмовити.
 
Справу запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ грошового забезпечення за період полону, як спільного майна подружжя, за касаційною скаргою  ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 березня 2025 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                               Є. В. Коротенко
 
А. Ю. Зайцев
 
М. Ю. Тітов