ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3394/24  Номер провадження 33/814/98/25	Головуючий у 1-й інстанції Зуб Т. О.  Доповідач ап. інст. Корсун О. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року 	м. Полтава	

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Корсун О.М., за участю: секретаря судового засідання  Пархоменко Ю.І., представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Павленка О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою з доповненнями представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Павленка О.А., на постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 02 вересня 2024 року,
в с т а н о в и в:
Цією постановою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, із позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 605 гривень 60 копійок судового збору.
За постановою місцевого суду  ОСОБА_1  визнано винуватою у тому, що вона 03 серпня 2024 року о 00 годин 26 хвилин по вул. Новій у с. Гора Полтавського р-ну Полтавської обл. у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керувала автомобілем «ЗАЗ Daewoo», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі з доповненнями адвокат Павленко О.А. просить скасувати постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 02 вересня 2024 року та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1  за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції неповно здійснив судовий розгляд, належним чином не мотивував прийняте рішення, не врахував показання свідків і те, що: в матеріалах справи відсутні належні, допустимі й переконливі докази винуватості ОСОБА_1  у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення; огляд ОСОБА_1  на стан алкогольного сп`яніння проведено без дотримання положень законодавства,  ОСОБА_1 не погодилась із результатами огляду, отриманими з використанням спеціального технічного засобу, але поліцейський у порушення приписів ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, не доставив ОСОБА_1 для проходження огляду до закладу охорони здоров`я; долучений до справи відеозапис є неповним; безпідставність зупинки транспортного засобу ставить під сумнів подальшу процедуру здійснення огляду на стан алкогольного сп`яніння; поліцією не надано даних про отримання  ОСОБА_1  чи направлення їй поштою копії протоколу про адміністративне правопорушення; протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, наведена в ньому суть правопорушення не узгоджується з диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП.
ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про місце, дату, час судового засідання апеляційної інстанції та заявила клопотання про здійснення судового засідання апеляційного суду за її відсутності.
Суд апеляційної інстанції заслухав адвоката Павленка О.А. та в попередньому судовому засіданні особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав і також посилались на те, що ОСОБА_1 не була водієм транспортного засобу, допитав свідка ОСОБА_2 , поліцейського ОСОБА_3 , вивчив і дослідив докази по справі, проаналізував доводи ОСОБА_1 , її адвоката та дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Статтею 294 КУпАП регламентовано, що судове рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів апеляційної скарги.
Виходячи з положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі ст.245 КУпАП завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає, зокрема, за  керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Вимогами п.2.9 «а» ПДР України унормовано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Висновок місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи, зроблений за результатами повного й усебічного судового розгляду, підтверджується наявними у матеріалах справи належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності достатніми та взаємозв`язаними доказами, і є обґрунтованим.
Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №679715 03 серпня 2024 року о 00 годин 26 хвилин ОСОБА_1 по вул. Новій у с. Гора Полтавського р-ну Полтавської обл. у порушення вимог п.2.9 «а» ПДР України керувала автомобілем «ЗАЗ Daewoo», н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).
Як убачається з матеріалів справи, автомобіль «ЗАЗ Daewoo», н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_1 , що підтверджено нею та свідком ОСОБА_2 у судовому засіданні апеляційного суду й даними протоколу про адміністративне правопорушення.
Установлені ж у протоколі обставини підтверджуються даними відеозаписів, записаних на технічному носієві інформації, з яких установлено, що 03 серпня 2024 року в проміжок часу з 00 годин 26 хвилин до 00 годин 27 хвилин по вул. Новій у с. Гора Полтавського р-ну Полтавської обл. поліцією було зупинено транспортний засіб «ЗАЗ Daewoo», н.з. НОМЕР_1 , який тривалий час не виконував вимоги поліції про зупинку, подані за допомогою увімкнених проблискових маячків синього й червоного кольорів, та чітко вбачається, що за кермом і на пасажирському сидіння перебували по одній особі (а не декілька осіб на передньому пасажирському сидінні, одна з якої сиділа в іншої на колінах). Відразу після зупинки із правого переднього пасажирського сидіння вказаного вище транспортного засобу вийшла жінка (пасажир), у цей час поліцейський спілкувався з водієм цього автомобіля та після розмови зі сторони правового переднього пасажирського сидіння вийшла ОСОБА_1 і поліцейський прослідував за нею. На місці зупинки ОСОБА_1 неодноразово підтвердила вживання нею міцного алкоголю, пояснювала поліцейському, що забула вдома посвідчення водія та може принести його в короткий проміжок часу, бажала, щоб поліцейські «пішли їй назустріч», запитувала в поліції: «єсть варіки чи нема?», уточняла допустиму норму алкоголю в крові, вказувала, що її «зловила» поліція, і затим як водій на вимогу поліцейського пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням поліцією спеціального технічного засобу, результати якого склали 1, 12 проміле алкоголю в крові, після чого на відповідні твердження поліцейського неодноразово відмовилась від проходження огляду стан названого сп`яніння в медичному закладі. Тому зазначена вище поведінка ОСОБА_1 і висловлені нею твердження за своїм змістом були характерними саме для водія транспортного засобу, який вчинив правопорушення, а не пасажира автомобіля (а.с.7).
Окрім того, в долученій стороною особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, заяві щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, адресованій начальнику ВП №2 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області, ОСОБА_1 зазначила, що 03 серпня 2024 року вона рухалась автомобілем «ЗАЗ Daewoo», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Новій у с. Гора без порушення ПДР України, згідно з нормами, які встановлені на цій ділянці дороги, та була зупинена поліцейськими, зокрема, ОСОБА_3 , але причин зупинки не було (а.с.48). Таким чином, сукупність викладених у цій заяві відомостей свідчить про те, що ОСОБА_1 підтверджено факт керування нею автомобілем та її зупинки поліцією за наведених вище обставин.
Посилання представника як на підставу для скасування оскаржуваної постанови на неповноту відеозапису позбавлені підстав, оскільки наявний у матеріалах справи технічний носій інформації з відеозаписами в сукупності з викладеними вище доказами повною мірою доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, містять відомості про це й оформлення щодо неї матеріалів поліцією, необхідні для повного й усебічного з`ясування і встановлення обставин справи.
У судовому засіданні апеляційної інстанції поліцейський Таранець В.М., яким складався протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , підтвердив те, що вона керувала транспортним засобом, була зупинена поліцією із застосуванням проблискових маячків і пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу, результати якого підтвердили її перебування в стані алкогольного сп`яніння.
Таким чином, повідомлені поліцейським ОСОБА_3 обставини підтверджуються даними відеофіксації, яка є засобом об`єктивного контролю, а також наведеними самою ОСОБА_1 у згаданому вище процесуальному документі обставинами.
       Разом з тим, показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , підлягають критичній оцінці та спрямовані на уникнення  ОСОБА_1 відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
       У судах першої та апеляційної інстанцій свідок ОСОБА_2 повідомила, що є подругою ОСОБА_1 02 серпня 2024 року о 20 годині вона ( ОСОБА_2 ), ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 відпочивали й ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 вживали алкоголь у с. Гора Полтавського р-ну Полтавської обл. Затим вона ( ОСОБА_2 ), ОСОБА_4 та ОСОБА_1 виїхали автомобілем «ЗАЗ Daewoo», н.з. НОМЕР_1 , яким керувала вона ( ОСОБА_2 ) і в салоні якого на передньому пасажирському сидінні перебувала ОСОБА_1 , у неї на руках сиділа ОСОБА_4 через відсутність на задньому сидінні вільного місця. На задньому сидінні знаходились коробки, у зв`язку з чим, ОСОБА_6 не вдалося сісти в автомобіль та він поїхав велосипедом. Після зупинки їх поліцією вона ( ОСОБА_2 ) «перескочила» на заднє сидіння. Посвідчення водія вона ( ОСОБА_2 ) не має, зазначений вище транспортний засіб належить ОСОБА_1 .
Cвідок ОСОБА_4 у суді першої інстанції теж зазначила, що є подругою ОСОБА_1 , транспортним засобом керувала ОСОБА_2 , вона ( ОСОБА_4 ) сиділа в салоні автомобіля на ОСОБА_1 , а на задньому сидінні знаходились коробки. Після зупинки поліцією ОСОБА_2 перемістилась на заднє сидіння.
ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції теж посилалась на те, що автомобілем керувала ОСОБА_2 за аналогічних обставин, повідомлених свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а саме, що вона ( ОСОБА_1 ) перебувала на передньому пасажирському сидінні та в неї на руках сиділа ОСОБА_4 , так як ззаду в автомобілі були коробки. Після зупинки поліцією ОСОБА_2 перемістилась на задню частину транспортного засобу.
Водночас показання ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про те, що автомобілем керувала не ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 , яка після зупинки поліцією перемістилась на заднє сидіння, підлягають критичній оцінці, оскільки вони повністю спростовуються: даними відеофіксації, яка є засобом об`єктивного контролю, не викликає сумнівів у своїй достовірності та містить безсумнівні обставини, які в своїй сукупності підтверджують виконання саме ОСОБА_1 функцій водія, а також даними долученої сторони особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (адвокатом), заяви щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якій ОСОБА_1 підтверджено факт керування нею автомобілем «ЗАЗ Daewoo», н.з. НОМЕР_1 , та її зупинки поліцією 03 серпня 2024 року по вул. Новій у с. Гора Полтавського р-ну Полтавської обл. При цьому, свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , як вони підтвердили, є подругами із ОСОБА_1 і разом відпочивали з нею в день вчинення правопорушення.
Наведений вище висновок ґрунтується і на тому, що показання ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_2 керувала автомобілем та після зупинки перемістилась на заднє сидіння є непослідовними й суперечливими за своїм змістом, оскільки за показаннями цих же свідків та ОСОБА_1 на задньому сидінні транспортного засобу не було вільного місця, щоб сісти, та воно було заповнене коробками. Як зазначила свідок ОСОБА_2 , заднє сидіння настільки було в коробках, ОСОБА_5 , який відпочивав у їх компанії, не зміг сісти на заднє сидіння та вимушений був рухатись велосипедом.
До того ж, у судовому засіданні місцевого суду свідок ОСОБА_2 посилалась на те, що вона виходила з автомобіля через двері заднього сидіння, в же той час у апеляційному суді вже вказувала, що перемістилась на пасажирське сидіння, оскільки не було можливості вийти через заднє сидіння.
Окремо слід наголосити на неспроможності показань  ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_2  і ОСОБА_4  з приводу того, що ОСОБА_4  сиділа на передньому пасажирському сидінні на колінах у  ОСОБА_1 , оскільки згідно з даними відеофіксації під час руху транспортного засобу «ЗАЗ Daewoo», н.з.  НОМЕР_1 , у його салоні за кермом і на пасажирському сидінні перебували по одній особі (а не декілька осіб на передньому пасажирському сидінні). При цьому, вказаний вище автомобіль належить ОСОБА_1 , а ОСОБА_2 узагалі не має водійського посвідчення, що підлягає врахуванню в сукупності з іншими викладеними вище обставинами.
Таким чином, зазначені вище обставини на основі аналізу їх сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та її зупинку поліцією, а також спростовують наведену нею версію.
Твердження адвоката, які зводяться до того, що ОСОБА_1 не погодилась із результатами, отриманими з використанням спеціального технічного засобу, на місці зупинки транспортного засобу й поліцією не було забезпечено проходження ОСОБА_1 огляду в медичному закладі, є неспроможними, оскільки згідно з даними відеозапису ОСОБА_1 на відповідні твердження поліцейського неодноразово відмовилась від проходження огляду стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Окрім того, сама ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційної інстанції підтвердила те, що перебувала в транспортному засобі в стані алкогольного сп`яніння, попередньо вживала алкоголь. Факт попереднього вживання алкоголю ОСОБА_1 підтвердила й свідок ОСОБА_2 у своїх показаннях в апеляційному суді.
Порушень положень законодавства при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцією допущено не було.
Водночас питання, порушене в апеляційній скарзі, щодо обставин здійснення зупинки автомобіля, за своїм змістом не стосується конструктивних ознак диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, і в будь-якому випадку за конкретних обставин цієї справи не утворює достатню підставу для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження щодо  ОСОБА_1 , адже не спростовує факт керування нею транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто, наявність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і, враховуючи викладене вище, також саме по собі не обумовлює недопустимість доказів по справі (за ч.1 ст.130 КУпАП) із огляду на відсутність безпосереднього прямого зв`язку між цим питанням та обставинами, які мають місце в межах складу вказаного вище адміністративного правопорушення.
Усупереч доводам апелянта, протокол про адміністративне правопорушення не містить істотних невідповідностей положенням ст.256 КУпАП, які би ставили під сумнів його допустимість, правильність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності чи вказували би на обмеження її прав. Викладена в протоколі фабула містить усі необхідні елементи адміністративного правопорушення, закріплені в диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з даними відеофіксації під час здійснення оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовилась від підпису протоколу та затим відійшла від поліцейського. Як у суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 та її представник мали можливість ознайомитись зі змістом названого вище протоколу, що й було здійснено адвокатом при ознайомленні з матеріалами справи (а.с.10).
Тому тих істотних порушень, які би вплинули на можливість належної реалізації ОСОБА_1 чи її адвокатом прав, передбачених законодавством, у цій справі не встановлено.
Таким чином, доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної постанови й закриття провадження щодо  ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.
Як видно з матеріалів справи,  ОСОБА_1 має водійське посвідчення, що підтверджено нею поліції на відеозаписі та не оспорюється в апеляційній скарзі.
Тому суд першої інстанції з урахуванням положень ст.23, 33 КУпАП правильно наклав на  ОСОБА_1 стягнення відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП, яка є безальтернативною.
Отже, апеляційна скарга з доповненнями не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу з доповненнями представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Павленка О.А., залишити без задоволення, а постанову Полтавського районного суду Полтавської області від 02 вересня 2024 року щодо  ОСОБА_1 – без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                         О.М. Корсун