Справа № 991/2834/25
Провадження 2/991/15/25

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року                                                                 м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Мовчан Н.В., 
суддів Саландяк О.Я., Сікори К.О., 
за участю секретаря судового засідання Філіндаш Ю.,
представника позивача - прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Лучківа Ю.В.,
представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Марченка Д.І.,
розглянувши у судовому засіданні клопотання про скасування заходів забезпечення позову Держави Україна в особі прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Жовницької Аліни Валеріївни до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 
про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави,

установив:

21 липня 2025 року до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Марченка Д.І. про скасування заходів забезпечення позову, у якому просив: скасувати арешт, накладений ухвалою Вищого антикорупційного суду від 03 квітня 2025 року у справі № 991/2834/25, на таке майно: 
земельну ділянку з кадастровим номером 3221280800:11:005:0111, 
автомобіль марки Volkswagen, модель ID 4, 2023 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , 
автомобіль марки Jaguar, модель XF, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .
У клопотанні представник зазначив, що згідно з вироком Вищого антикорупційного суду від 09 серпня 2023 року справа № 760/17846/16-к, який набрав законної сили 09 вересня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення. 
На підставі п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та інших нормативно-правових актів Броварська районна територіальна виборча комісія Київської області 16 квітня 2025 року постановила достроково припинити повноваження депутата Київської обласної ради VIII скликання ОСОБА_1 у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду.
Отже, з 09 вересня 2023 року ОСОБА_1 втратив статус особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
За матеріалами справи № 991/2834/25 встановлено, що: 
земельна ділянка з кадастровим номером 3221280800:11:005:0111, площею 0,1 га, яка розташована на території Богданівської сільської ради Броварського району Київської області, була придбана ОСОБА_4 15 серпня 2024 року, а автомобіль марки Jaguar, модель XF, 2015 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , придбаний ним 16 квітня 2025 року; 
автомобіль марки Volkswagen, модель ID 4, 2023 року випуску, номер кузова: НОМЕР_1 , придбаний ОСОБА_3 16 лютого 2024 року.
Тобто, земельна ділянка та обидва автомобілі були придбані після дострокового припинення повноважень ОСОБА_1 , який раніше виконував функції місцевого самоврядування, тому ці активи не можуть бути предметом позову щодо стягнення необґрунтованих активів. Так само вони не можуть слугувати підставою для задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки такі заходи мають застосовуватися виключно до майна, набутого у період здійснення особою повноважень на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
На переконання представника, зазначені обставини дають підстави для висновку про відсутність законних підстав для арешту цих активів.
Також представник зазначив, що позивач не довів наявність зв`язку цього майна з предметом спору, та послався на порушення права власності та принципу добросовісності.
Також, 21 липня 2025 року до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Марченка Д.І. про скасування заходів забезпечення позову, у якому просив: скасувати арешт, накладений ухвалою Вищого антикорупційного суду від 03 квітня 2025 року у справі № 991/2834/25, на таке майно: 
земельні ділянки з кадастровими номерами: 3221280800:11:008:0066 та 3221280800:11:004:0125.
У клопотанні представник зазначив, що зазначені земельні ділянки набуті ОСОБА_2 у власність на підставі цивільно-правових договорів, укладених у 2018 році.
Натомість, Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо конфіскації необґрунтованих активів осіб, уповноважених на виконання функцій держави» № 263- ІХ набрав чинності 28 листопада 2019 року. Саме цим законом до Цивільного процесуального кодексу України внесно главу 12-2, яка передбачає можливість стягнення в дохід держави активів, законність набуття яких не підтверджено.
Посилаючись на ст. 58 Конституції України, адвокат зазначив, що на дату набуття ОСОБА_2 майна інституту «необґрунтованих активів» у правовій системі України не існувало. Отже застосування до цього майна заходів забезпечення в межах позову про конфіскацію суперечить принципу незворотності дії закону у часі.
Представник зазначив, що позивач не довів наявність зв`язку цього майна з предметом спору, та послався на порушення права власності та принципу добросовісності.
У судовому засіданні представник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвокат Марченко Д.І. клопотання підтримав, просив задовольнити у повному обсязі.
Прокурор Лучків Ю.В. просив відмовити у задоволенні клопотань представника про скасування заходів забезпечення позову. 
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання про скасування заходів забезпечення позову та додані до них матеріали, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову, у тому числі за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Згідно з ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач ( ч. 1 ст. 48 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України с торона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
За ч. 1 ст. 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.
Тобто, з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову до суду може звернутися учасник справи, зокрема відповідач або його представник, зазначивши у клопотанні відповідні мотиви.
Встановлено, що адвокат Марченко Д.І. є представником відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи ( т. 5 а.с. 32-33, 40-41, 152-153).
Документів, які б підтверджували повноваження адвоката Марченка Д.І. представляти інших відповідачів, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , матеріали справи не містять і до клопотання про скасування заходів забезпечення позову щодо скасування арешту з земельної ділянки та транспортного засобу, власником яких є ОСОБА_4 , та з транспортного засобу, власником якого є ОСОБА_3 , адвокатом не надано.
Так, судом встановлено, що з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову щодо майна, яке перебуває у власності відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , звернулась неуповноважена особа, тому підстави для задоволення такого клопотання відсутні.
Щодо клопотання представника Марченка Д.І. про скасування заходів забезпечення позову щодо майна, яке перебуває у власності відповідача ОСОБА_2 , колегія суддів враховує таке.
До клопотання адвокат додав три копії ордера № 1536367, який свідчить про наявність у нього повноважень представляти інтереси відповідача ОСОБА_1 . 
У той же час, відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).
Тому, враховуючи завдання цивільного судочинства, з метою ефективного захисту оспорюваних прав та інтересів ОСОБА_2 , колегія суддів вважає необхідним взяти до уваги наявні в матеріалах справи документи, які підтверджують повноваження адвоката Марченка Д.І. на представництво у судовому процесі відповідача ОСОБА_2 , а також його безпосередню участь у судовому засіданні, та розглянути клопотання про скасування заходів забезпечення позову щодо майна, яке перебуває у власності відповідача ОСОБА_2 , по суті.
Судом встановлено, що до подання позовної заяви прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Жовницька А.В. подала до суду заяву про забезпечення позову Держави Україна до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання необґрунтованими активів та стягнення їх в дохід держави.
За результатом розгляду заяви ухвалою Вищого антикорупційного суду від 03 квітня 2025 року у справі № 991/2843/25 (провадження № 2-з/991/15/25) суд задовольнив заяву прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Жовницької А.В. про забезпечення позову та наклав арешт, серед іншого, на:
земельну ділянку з кадастровим номером 3221280800:11:008:0066, площею 0,1000 га, яка належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 );
земельну ділянку з кадастровим номером 3221280800:11:004:0125, площею 0,1000 га, яка належить на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ).
Відповідно до мотивувальної частини зазначеного судового рішення, суд 
(1) врахував, що частина необґрунтованих активів вже відчужена, а ОСОБА_1 упродовж 2019-2023 років декларує лише один об`єкт нерухомості - земельну ділянку з кадастровим номером 3221280800:10:013:00:36, площею 42241 м2, про яку відсутні відомості в реєстрах та Державному земельному кадастрі;
(2) встановив, що станом на 31 березня 2025 року земельні ділянки з кадастровими номерами: 3221280800:11:008:0066 та 3221280800:11:004:0125 зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2 ; їх вартість становить по 221 809,11 грн кожна; що відповідно до договорів купівлі-продажу від 12 травня 2018 року № 490 та від 12 травня 2018 року № 487 ОСОБА_2 набула у власність земельні ділянки з кадастровими номерами: 3221280800:11:008:0066 та 3221280800:11:004:0125, що розташовані на території Богданівської сільської ради, Броварського р-ну, Київської обл., а від імені продавців вказаних земельних ділянок діяла ОСОБА_3 , яка є дочкою ОСОБА_2 
(3) дійшов висновку, що арешт активів, які позивач проситиме визнати необґрунтованими, а також земельних ділянок з кадастровими номерами: 3221280800:11:008:0066, 3221280800:11:004:0125, які належать на праві власності ОСОБА_2 , є найбільш доцільним та відповідає предмету майбутньої позовної вимоги. Тобто, забезпечується співмірність між застосовуваними заходами забезпечення позову та розміром майбутніх позовних вимог.
Отже, обставини, на які посилається представник у заяві про скасування заходу забезпечення позову, а саме: дата набуття ОСОБА_2 права власності на ці земельні ділянки, а також те, що позовна заява не містить вимоги про визнання їх необґрунтованими активами, були відомі суду та враховані під час вирішення питання про арешт майна з метою забезпечення позову.
Інших доводів, які б спростовували висновки суду про наявність підстав для арешту земельних ділянок, належних ОСОБА_2 , представником у клопотанні не зазначено.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката Марченка Д.І. про скасування заходів забезпечення позову шляхом скасування арешту земельних ділянок з кадастровими номерами: 3221280800:11:008:0066 та 3221280800:11:004:0125 належить відмовити.
Керуючись ст. 2, 158, 258-261, 268 ЦПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотань представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Марченка Д.І. про скасування заходів забезпечення позову.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання та не перешкоджає розгляду справи. 
Повний текст ухвали складено 27 серпня 2025 року.

Головуючий суддя Н. В. Мовчан 

Судді О. Я. Саландяк

К. О. Сікора