ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/1748/24  Номер провадження 33/814/162/25	Головуючий у 1-й інстанції Лідовець Т. М.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі:
судді Пікуля В.П.,
з секретарем судового засідання Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 

на постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2024 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, 

стосовно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,- 

В С Т А Н О В И В:
Зміст оскаржуваної постанови 
Постановою судді Хорольського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою, судді 26 липня 2024 року о 20:30 год на автодорозі Київ-Харків на 242 кілометрі ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW X6 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. 
Водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора алкотестер 6810 «Драгер». 
Результат газоаналізатора — 0.98 ‰.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України), вчинивши адміністративне правопорушення передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.
Позиції осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення
Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Із постановою судді не погодився ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв захисник – адвокат Черниш Є.А., який в апеляційній скарзі просить постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області у справі № 548/1748/24 від 05 листопада 2024 року скасувати, а провадження у справі закрити, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі зазначено, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .
Також стверджує, що працівники поліції порушили вимоги інструкції, оскільки у них не було підстав для проведення огляду, а також, під час складення протоколу ОСОБА_1 , не було роз`яснено права.
Стверджує, що акт огляду та направлення є неналежними доказами, оскільки складені з порушеннями.
Щодо явки та позиції учасників провадження в суді апеляційної інстанції
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явися будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду у справі, при цьому, подавши до суду клопотання про відкладення розгляду у справі.
Мотиви суду
Щодо клопотання про відкладення розгляду у справі
Як було вказано вище, ОСОБА_1 11 червня 2025 року подав до суду клопотання про відкладення розгляду у справі, в якому вказав, причиною відкладення - проходження лікування.
Виходячи з положень статті 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
Як передбачено частиною 6 статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Верховним Судом в пункті 34 постанови від 12 березня 2019 року по справі №910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі.
Слід зауважити, що ОСОБА_1 , а також його захисник - адвокат Черниш Є.А. (який представляв інтереси особи, яка притягається до адміністративної відповідальності до 02 травня 2025 року), неодноразово зверталися з клопотаннями про відкладення розгляду у справі до суду апеляційної інстанції, зокрема, розгляд справи був відкладений 28 січня 2025 року у зв`язку з клопотанням ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Черниша Є.А., у якому останні, посилаючись на стан здоров`я ОСОБА_1 , прохали відкласти розгляд у справі, судове засідання призначене на 12 березня 2025 року також було відкладено за клопотанням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, як і судові засідання призначені на 06 травня 2025 року та 29 травня 2025 року.
При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що з першого судового засідання, яке було призначено судом апеляційної інстанції до 02 травня 2025 року захисник – адвокат Черниш Є.А. також не прибув за викликом до суду апеляційної інстанції та не повідомивм про причини своєї неявки.
Крім того, слід наголосити, що скаржник виклав свою позицію щодо оскарженої постанови в апеляційній скарзі, надав докази, які вважав за необхідне надати, а матеріали справи про адміністративне правопорушення мають достатні дані для розгляду апеляційної скарги за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
За вище встановлених обставин підстави для відкладення розгляду справи відсутні.
Щодо оскарженої постанови
Відповідно до положень частини 7 статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Диспозиція частини 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У статті 280 КУпАП зазначено, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту статті 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У пункті 2.9 а ПДР України вказано, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі -спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У пункті 7 розділу ІІ Інструкції зазначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 ‰ алкоголю в крові.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до вимог статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Вказані вимоги закону були виконані в повному обсязі.
Суд першої інстанції правильно вказав, що вина  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується матеріалами справив в їх сукупності.
Надавши оцінку доказам у справі, суддя суду першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, з даним висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.
Щодо доводів апеляційної скарги
Посилання скаржника, що у працівників поліції не було підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 спростовуються матеріалами справи, зокрема, відеозаписом та нормами чинного законодавства.
Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Частиною 3 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення
Працівники поліції, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 повідомили, що підставою для зупинки була перевірка інформації, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
Твердження скаржника, що у працівників поліції не було підстав для проведення огляду не заслуговують на увагу зважаючи на слідуюче.
Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. З відеозапису, що мається в матеріалах справи, вбачається, що о 20:28 год працівник поліції вказує, що відчуває запах алкоголю та пропонує ОСОБА_1 пройти огляд, на що останній погоджується та у вільній розмові з працівниками поліції зазначає, що випив пиво.
Посилання апелянта, що акт огляду на стан сп`яніння оскільки його не було вручено ОСОБА_1 не спростовує, в даному випадку, результатів такого огляду.
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності з результатами проведено огляду погодився, що вбачається з відеозапису, що мається у справі, роздруківці чеку з газоаналізатору та протоколі про адміністративне правопорушення, де в графі пояснення особи ОСОБА_1 вказав «вживав».
Як і не заслуговує на увагу твердження скаржника, що направлення на проведення огляду є неналежним доказом, оскільки там невірно зазначено медичну установу до якої направлено ОСОБА_1 , зважаючи на те, що огляд останнього було проведено на місці, з його результатами він погодився і до медичного закладу їхати відмовився.
Суд звертає увагу, що посилання в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції не роз`яснили права ОСОБА_1 не дає підстави для задоволення апеляційної скарги, так як наведені в апеляційній скарзі аргументи, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.
Крім того, водію під час складення протоколу були роз`яснені передбачені статтею 63 Конституції України статтею 268 КУпАП права, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення. 
Жодних об`єктивних даних, які б спростовували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, матеріали справи не містять і під час апеляційного перегляду не встановлено.
Висновки суду
Враховуючи викладене, висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за частиною 1 статті 130 КУпАП є правильною та обґрунтованою. 
Стягнення накладене у відповідності з вимогами статті 33 КУпАП, у межах, установлених цим Кодексом.
Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам статті 283 КУпАП. 
Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови суду не встановлено.
Відповідно до пункту 1 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діяв захисник - адвокат Черниш Євгеній Анатолійович, - залишити без задоволення.

Постанову судді Хорольського районного суду Полтавської області від 05 листопада 2024 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського 
апеляційного суду                                                         В.П. Пікуль