ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 р.	Справа № 545/712/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Реброва А.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Потетій А.Г., вул. Фрунзе, 154а, м. Полтава, Полтавська, 36008, повний текст складено 08.04.25 року по справі № 545/712/25
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Департаменту патрульної поліції                   
          про скасування постанов про адміністративне правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив суд:
- постанову про накладення адміністративногно стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дороржнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.09.2024 №46972 (серіяБАД 533400) за ч. 1 ст. 140 КУпАП, складену інспектором Відділу безпеки дорожнього руху УПП Порлтавської області ДПП НП України старшим лейтенантом поліції Дряницею М.Ю. скасувати та закрити провадження по справі;
- постанову про накладення адміністративногно стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дороржнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 19.09.2024 №46980 (серіяБАД 5538494) за ч. 1 ст. 140 КУпАП, складену інспектором Відділу безпеки дорожнього руху УПП Полтавської області ДПП НП України старшим капітаном поліції Бутком В.М. скасувати та закрити провадження по справі;
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанов про адміністративні правопорушення залишено без розгляду.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновів суду першої інстанції обставинам справи, просить ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2025 скасувати та справу направити для продовження розголяду до суду першої інстанції.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що позивач під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження отримав копії спірних постанов 07.02.2025 та з позовними вимогами до суду звернувся в строк, а саме 17.02.2025. Зазначає, що отримавши клопотання відповідача, суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою залишив позовну заяву без розгляду на підставі ч. 3 ст. 123 КАС України, при цьому не залишивши її без руху з наданням строку для підтвердження інших причин поважності пропущеного строку.
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу, відповідачем зазначено, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо відсутності підстав поновлення строку звернення позивачем до суду з адміністративним позовом, оскільки останнім порушено норми ст. 289 КУпАПю. а підстави пропуску строку є недоведеними та необгрунтованими.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Залишаючи без розгляду адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що  позивачем приєднано до матеріалів справи заяву на ім`я начальника виконавчої служби щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, проте дана заява не містить вхідного номеру реєстрації, резолюції начальника щодо дозволу на ознайомлення, а тому суд не може її брати до уваги, як доказ, на який посилається позивач, для поновлення пропущених строків звернення до суду.  Також зазначено, що викладений в ухвалі від 19.02.2025 висновок про поновлення строку звернення був передчасним, інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними немає.
Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з частиною другою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду (ч. 4 ст. 123 КАС України).
За приписами частини тринадцятої статті 171 КАС України вказано, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Згідно з п. 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Колегія суддів зазначає, що положення частини тринадцятої статті 171 КАС України кореспондується із приписами частини третьої статті 123 КАС України, яка, при її буквальному аналізі, вказує про обов`язок суду оцінити доводи позивача про пропуск ним строку на звернення із позовом до суду, якщо такий факт був виявлений судом після відкриття провадження у справи.
Відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 21 серпня 2024 року по справі №160/22624/23 вказано, що застосовуючи частину третю статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України суд має залишити позовну заяву без руху, надавши строк позивачу для надання заяви із вказівкою в ній підстав для поновлення пропущеного строку звернення із цим позовом до суду.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 12 березня 2021 року по справі №620/244/19, від 23 серпня 2022 року по справі №826/2098/18, від 19 вересня 2024 року по справі №640/18667/20.
Матеріалами справи підтверджено, що отримавши клопотання відповідача про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції оскаржуваною ухвалою від 08.04.2025 залишив позов без розгляду на підставі частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, при цьому  не надавши позивачу строк для надання та зазначення інших причин поважності пропущеного строку.
Системний аналіз положень статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України дає підстави для висновку, що звернення до адміністративного суду з позовом після закінчення строків, установлених законом, не має безумовним наслідком повернення позовної заяви або залишення позову без розгляду.
Так, статтею 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому дати змогу подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.
Отже, вказані правила процесуального закону щодо надання можливості позивачу подати заяву про поновлення пропущеного строку або вказати інші причини поважності пропущеного строку, слід застосовувати як на стадії відкриття провадження у справі, так і на стадії розгляду справи після відкриття провадження у справі (ч. 3 та ч. 4 ст.123 КАС України).
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції залишено позов без розгляду з порушенням норм процесуального права, що призвели до постановлення передчасної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у даній адміністративній справі.
Відповідно до частини третьої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
За змістом частини першої статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки судом першої інстанції порушено норми процесуального права, вказане призвело до неправильного вирішення справи, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 08.04.2025 по справі № 545/712/25  скасувати.
Справу №545/712/25 направити до Полтавського районного суду Полтавської області для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц	
Судді	   	В.Б. Русанова    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  27.08.2025 року