УХВАЛА
25 червня 2025 року
м. Київ
справа № 205/1876/23
провадження № 61-2233св25
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Шиповича В. В.,
учасники справи:
позивач - перший заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради,
відповідачі:  ОСОБА_1 , дочірнє підприємство «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи заяву дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради до ОСОБА_1 , дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про витребування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди,
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
У лютому 2023 року перший заступник керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ДП «Ілліч-Агро Донбас»                                           ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про витребування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди.
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 
2024 року в задоволенні позовних вимог першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради про витребування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди відмовлено.
Додатковим рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 
від 21 червня 2024 року стягнуто з Донецької обласної прокуратури на користь 
ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 січня 2025 року апеляційну скаргу Донецької обласної прокуратури залишено без задоволення, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2024 року та додаткове рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська                            від 21 червня 2024 року залишено без змін.
Додатковою постановою Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого              2025 року заяву ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково. Стягнуто з Донецької обласної прокуратури на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 000,00 грн.
20 лютого 2025 року заступник керівника Донецької обласної прокуратури звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня                     2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 січня 2025 року, ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Крім того, просив скасувати додаткове рішення Ленінського районного суду                                       м. Дніпропетровська від 21 червня 2024 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяв про відшкодування витрат на правничу допомогу.
Постановою Верховного Суду від 14 травня 2025 року касаційну скаргу Донецької обласної прокуратури задоволено частково. Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 22 січня 2025 року в частині позовних вимог першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради до ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про витребування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди скасовано, ухвалено у цій частині нове судове рішення про закриття провадження у справі.
Додаткове рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська                               від 21 червня 2024 року та додаткову постанову Дніпровського апеляційного суду від 12 лютого 2025 року скасовано.
В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 
від 06 червня 2024 року та постанову Дніпровського апеляційного суду                        від 22 січня 2025 року залишено без змін.
Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення
27 травня 2025 року ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» через підсистему «Електронний суд» звернулося до Верховного Суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат.
Заявник посилається на наявність правових підстав для компенсації йому понесених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, на підставі частин п`ятої, шостої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України.
Зазначає, що заявлений прокурором позов до орендаря земельної ділянки був необґрунтованим, поданим з порушенням частини третьої статті 175 ЦПК України, без належного правового обґрунтування та доказів, з порушенням правил юрисдикції.
Вважає, що прокурор розумів наслідки подання необґрунтованого позову, однак проігнорував прямі норми права, які регулюють спірні правовідносини (частину першу статті 148-1 Земельного кодексу України, частину шосту статті 32 Закону України «Про оренду землі»). Разом з тим підприємство, як відповідач у справі, виконувало свої обов`язки, передбачені законодавством, подавало заперечення проти позову, обґрунтовуючи безпідставність вимог прокурора до орендаря земельної ділянки.
Посилається на те, що ним понесено витрати на професійну правничу допомогу, яка полягала у: складанні та поданні відзивів у справі в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій; отримання та подання доказів; подання заяв та клопотань; представництво в суді першої та апеляційної інстанцій (більше 8 судових засідань як шляхом безпосередньої участі, так і в режимі відео конференції). Загальний розмір витрат складає 9 000,00 грн, які ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» просить стягнути з Донецької обласної прокуратури.
 
Стислий виклад позиції інших учасників справи
28 травня 2025 року Донецька обласна прокуратура через підсистему «Електронний суд» подала до Верховного Суду додаткові пояснення у справі, у яких, посилаючись на необґрунтованість доводів заяви ДП «Ілліч-Агро Донбас» 
ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», просить суд відмовити у її задоволенні.
Додатково зауважила, що постановою Верховного Суду від 14 травня                  2025 року вже було вирішено питання розподілу судових витрат.
Вважає, що заява ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» фактично ґрунтується лише на факті пред`явлення позову, однак сам по собі факт закриття провадження не підтверджує ні відсутність спору позивача з відповідачем, ні відсутність предмету спору, ні свідоме порушення позивачем правил суб`єктної юрисдикції, а тому не свідчить про наявність безумовних підстав для компенсації судових витрат відповідачу.
Акцентує увагу на тому, що саме необґрунтовані дії позивача є єдиною підставою для покладення на позивача обов`язку компенсувати витрати, що понесені відповідачем. Водночас, поняття «необґрунтовані дії позивача» не є тотожним поняттю «необґрунтований позов».
Позиція Верховного Суду
Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;
3) судом не вирішено питання про судові витрати;
4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).
Перевіривши доводи заяви ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча»про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для її задоволення заяви, з огляду на наступне.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України. 
У статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У частині тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено,якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.
У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина дев`ята статті 141 ЦПК України).
Велика Палата Верховного Суду зауважувала, що сам по собі факт закриття провадження у справі не підтверджує ні відсутність спору позивача з відповідачем, ні відсутність предмета спору, ні свідоме порушення позивачем правил суб`єктної юрисдикції та не свідчить про наявність безумовних підстав для компенсації судових витрат відповідачу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 640/1029/18).
Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради до ДП «Ілліч-Агро Донбас»                                       ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» Верховний Суд не встановив факту зловживання прокурором його процесуальними правами, а отже вважав, що відсутні підстави для розподілу судових витрат (пункт 116 постанови Верховного Суду від 14 травня 2025 року). 
Враховуючи зазначене, підстави для покладення на прокурора витрат, пов`язаних з розглядом спору, зокрема, понесених на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України, відсутні. Заява                  ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про ухвалення додаткового судового рішення задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 270, 142, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради до ОСОБА_1 , дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про витребування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію права оренди.
Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                      Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                       О. В. Білоконь
 
                                                                                                О. М. Осіян
 
  Н. Ю. Сакара
 
  В. В. Шипович