УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 757/18643/25-к
провадження № 51 - 1758 впс 25
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання   ОСОБА_4 ,
прокурора                                       ОСОБА_5 ,
обвинуваченого                            ОСОБА_6 ,
захисників                                       ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
                                                           ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
розглянувши клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження (справа №757/18643/25-к) у якому він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК),  з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження (справа №757/18643/25-к) щодо нього, з Печерського районного суду м. Києва до Соборного районного суду м. Дніпра.
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 мотивоване тим, що кримінальне провадження №12024000000002733 від 17 грудня 2024 року, щодо нього, надійшло до Печерського районного суду м. Києва. Проте, за чотири місяці з моменту надходження обвинувального акта суд не забезпечив проведення підготовчого судового засідання. За твердженням обвинуваченого, судові засідання неодноразово переносилися, що, на його думку, свідчить про неможливість здійснення судового розгляду цим судом у розумні строки.
Посилаючись на винятковий випадок, який, на його переконання, є підставою для направлення кримінального провадження до іншого суду, обвинувачений зазначає, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому вказує, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за інкримінованим злочином вже сплинули, а подане ним через канцелярію суду клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності не було своєчасно розглянуто, у зв`язку з чим він продовжує безпідставно перебувати під вартою.
У зв`язку з викладеним, а також з метою забезпечення оперативного та ефективного розгляду, обвинувачений ОСОБА_6 вважає за необхідне передати кримінальне провадження до Соборного районного суду м. Дніпро, а саме за місцем проживання як його самого, так і потерпілого. Крім того, більшість свідків у цьому кримінальному провадженні мешкають у Дніпропетровській та Запорізькій областях.
На обґрунтування своєї позиції  також наголошує, що інкриміновані йому дії були вчинені в приміщенні ТОВ «Сентоза Лтд», розташованому на території Соборного району м. Дніпро.
Перевіривши доводи наведені у клопотанні, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисників, дослідивши матеріали провадження та заперечення прокурора, суд дійшов висновку, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 32 КПК кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення. Якщо місце вчинення кримінального правопорушення встановити неможливо, кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.
Згідно вимог ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо: до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.
Разом із цим, абзацом 6 вищезазначеної статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації ).
Відповідно до матеріалів провадження за клопотанням, до Печерського  районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12024000000002733 від 17 грудня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11,12 ч. 2 ст. 115 КК. 
Вказане провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання. 
Обвинувачений ОСОБА_6 у поданому клопотанні зазначає, що розгляд кримінального провадження у Печерському районному суді м. Києва фактично не розпочато. На його думку, така ситуація обумовлена постійним відкладенням підготовчого судового засідання, що, зокрема, пов`язано з перебуванням суддів у відпустках та заявленими ними самовідами. У зв`язку з цим він вважає, що Печерський районний суд м. Києва неспроможний забезпечити належну організацію розгляду справи та дотриматися розумних строків, що, на його переконання, є підставою для зміни територіальної підсудності.
Разом з тим, зазначені у клопотанні обставини не можуть бути безумовною підставою для передачі кримінального провадження до іншого суду в порядку ст. 34 КПК  України
Так, не проведення підготовчого судового засідання протягом певного періоду, зокрема у зв`язку з перебуванням суддів у відпустках або поданням ними заяв про самовідвід, само по собі не свідчить про наявність виняткових обставин, які б унеможливлювали здійснення правосуддя цим судом. Такі процесуальні затримки носять тимчасовий характер і не є безумовним свідченням порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку.
Відповідно до положень ст. 34 КПК зміна підсудності можлива виключно у разі, якщо розгляд справи у визначеному законом суді неможливий через об`єктивні, істотні обставини, що перешкоджають здійсненню правосуддя. Тобто, кримінальне процесуальне законодавство не передбачає зміни територіальної підсудності лише з огляду на зручність чи бажання учасників провадження, або з огляду на тимчасові кадрові чи організаційні обставини у конкретному суді.
Що стосується доводів обвинуваченого про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, що, як він стверджує, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності вже сплинули, а також те, що його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності не розглянуто, то вони не можуть розцінюватися як виняткові випадки, які б унеможливлювали розгляд справи Печерським районним судом м. Києва.
Зазначені обставини стосуються суті кримінального провадження, а саме - наявності чи відсутності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності, що має встановлюватися та оцінюватися під час судового розгляду справи. Такі доводи не є доказом упередженості суду, неможливості сформувати склад суду чи наявності об`єктивних перешкод для здійснення правосуддя цим судом, а отже, не підпадають під ознаку "виняткового випадку", передбаченого ст. 34 КПК.
Щодо посилання обвинуваченого на те, що він та потерпілий у кримінальному провадженні проживають на території Соборного району м. Дніпро, більшість свідків в Дніпропетровській та Запорізькій областях, а тому, на його думку, справу доцільно передати до Соборного районного суду м. Дніпра з метою забезпечення її оперативного та ефективного розгляду, слід зазначити наступне.
Факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам собою не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК і не зумовлює обов`язкового направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. 
Крім того, суд, що здійснює розгляд кримінального провадження, має можливість проводити судові засідання у режимі відеоконференції відповідно до ст. 336 КПК, що забезпечує присутність учасників кримінального провадження незалежно від їхнього місця перебування.
Необхідно також врахувати, що з наявних у касаційному суді матеріалів убачається, що питання про направлення зазначеного кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, в порядку ст. 34 КПК, вже вирішувалося Верховним Судом та було відмовлено у задоволенні клопотань. 
Приймаючи таке рішення Верховний Суд виходив з того, що скерування обвинувального акту у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 до Печерського районного суду м. Києва, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, було проведено з дотриманням правил територіальної підсудності, а саме приписів ст. 32, ч. 9 ст. 615 КПК, з чим погодилася і сторона захисту.
За таких обставин, колегія суддів касаційного суду не вбачає підстав для передачі вищезгаданого кримінального провадження до Соборного районного суду м. Дніпра, як про це просить у своєму клопотанні обвинувачений.
Виходячи зі змісту положень кримінального процесуального закону та з огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити клопотання без задоволення.
Керуючись ст. 34 КПК України, Верховний Суд  
постановив:
Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про направлення матеріалів кримінального провадження (справа №757/18643/25-к) у якому він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 15, п.п. 11,12 ч. 2 ст. 115 КК, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 
ОСОБА_12                                       ОСОБА_2                         ОСОБА_3