Справа № 342/682/25 
Провадження № 33/4808/607/25 
Категорія ст. 124 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р. М. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 серпня 2025 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В. за участю потерпілої ОСОБА_1 та представника потерпілої Котика Р.В.,
розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 липня 2025 року, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, одружену, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась,
визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом порушила правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу. 
Правопорушення було скоєно за наступних обставин.
Водій ОСОБА_2 09 липня 2025 року біля 16-20 год., керуючи ТЗ Фольксваген Джета р.н. НОМЕР_1 по вул. І.Богуна в м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не надала переваги в русі пішоходу ОСОБА_1 , яка знаходилась на пішохідному переході, внаслідок чого ТЗ отримав механічні ушкодження, а саме пошкодження лобового скла. Своїми діями вона порушила п. 18.1 ПДР.

Потерпіла ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати, матеріали справи повернути в правоохоронні органи для грамотного та підставного притягнення за вчинене ДТП та заподіну шкоду водія ОСОБА_2 .
Зазначає, що водій ОСОБА_2 заподіяла їй тілесні ушкодження, оскільки через її вину була збита на пішохідному переході, після чого її доставили в медичний заклад, де вона лікувалась 6 днів.
Вказує, що з рішенням суду першої інстанції не згідна, оскільки через ДТП їй завдана шкода, яка не відшкодована і рішення не передбачає такого. Тому просить повернути справу в правоохоронні органи для притягнення ОСОБА_2 , як до адміністративної, так і до кримінальної відповідальності. 
Наголошує, що в рішенні суду суперечливо викладено, хто є винним у ДТП та фактично заперечені отримані потерпілою ушкодження.

В судове засідання апеляційного суду з`явились потерпіла ОСОБА_1 якій роз`яснені права, передбачені ст. 269 КУпАП, та її представник ОСОБА_3 яким роз`яснені права, передбачені ст. 270 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавала, не поступало і заяв про зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.
Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення учасників, перевіривши матеріали справи, вирішуючи апеляційну скаргу по суті вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Вважаю, що суддею суду першої інстанції при прийнятті рішення за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП цих вимог закону дотримано належним чином. 
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 липня 2025 року серії ЕПР1 № 387050 (а.с. 1) ОСОБА_2 09 липня 2025 року біля 16-20 год., керуючи ТЗ Фольксваген Джета р.н. НОМЕР_1 по вул. І.Богуна в м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не надала переваги в русі пішоходу ОСОБА_1 , яка знаходилась на пішохідному переході, внаслідок чого ТЗ отримав механічні ушкодження, а саме пошкодження лобового скла. Своїми діями вона порушила п. 18.1 ПДР та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
До протоколу поліцейськими долучено план-схему дорожньо-транспортної пригоди та пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди.
З план-схеми дорожньо-транспортної пригоди вул. І.Богуна в м. Городенка Коломийського району Івано-Франківської області, 09 липня 2025 року о 16:20 годин (а.с. 8) вбачається ділянка дороги, на якій сталась дорожньо-транспортна пригода, дорожня обстановка, розташування транспортного засобу марки Фольксваген Джета р.н. НОМЕР_1 , та його пошкодження.
ОСОБА_2 в письмових поясненнях від 09 липня 2025 року (а.с. 9) зазначила, що того дня повертаючи додому на своєму авто марки Фольксваген Джета р.н. НОМЕР_1 по вул. І.Богуна. проїжджаючи пішохідний перехід вона не помітила жінку, яка вийшла на нього та невчасно зорієнтувалась внаслідок чого вона вдарилась у лобове скло розбивши його.
ОСОБА_1 в письмових поясненнях від 09 липня 2025 року (а.с. 4) зазначила, що того дня на вул. І.Богуна вирішила перейти дорогу. Перед початком переходу вона подивилась на різні сторони дороги чи не рухаються авто. В той час побачила, що з лівої сторони їхало авто яке зупинилось перед пішохідним переходом і жестом руки водій показав їй щоб вона переходила. В подальшому коли вона вже знаходилась на переході, побачила що з правої сторони рухається авто, яке не зупинялось. Вона перестала рухатись, думаючи що воно її не зачепить. Однак авто не зупинилось і вдарило її в праву сторону тіла, внаслідок чого вона впала на лобове скло і відбившись впала на асфальт. Пригадує, що коли вона була на лобовому склі авто ще рухалось 1-2 м. Після удару до неї підійшла водій. В подальшому вона була доставлена до медичного закладу з діагнозом забій м`яких тканин спини та правої гомілки. Також вказала, що претензій немає.
На компакт-диску, який долучений до апеляційної скарги і міститься в матеріалах справи (а.с. 56), є відеозаписи на яких безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: камерами відео спостереження зафіксовано момент ДТП, а саме те, як водій транспортного засобу марки Фольксваген Джета р.н. НОМЕР_1 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не надала переваги в русі пішоходу ОСОБА_1 , яка знаходилась на пішохідному переході, внаслідок чого ОСОБА_1 було збито.
Досліджений судом відеозапис досить інформативний, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовним, має безсторонній характер, містить відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи. 
Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить правильність висновку суду першої інстанції про те, що ОСОБА_2 є водієм транспортного засобу та порушила вимоги п. 18.1 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Вважаю, що протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – поліцейським В2 (м. Городенка) Коломийського РВП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Палагняком В.І., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Під час апеляційного розгляду не здобуто підстав вважати, що цей протокол складено з порушенням ст. 256 КУпАП, ОСОБА_2 власноручним підписом у відповідній графі протоколу підтвердила, що їй роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та дала пояснення на окремому аркуші.
Також звертаю увагу, що власноручний підпис підтверджує волевиявлення особи, дійсність документу та свідчить про відповідальність за його зміст.
Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до п. 18.1 ПДР України водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.
Розташування транспортного засобу з вказаним механічним пошкодженням, що вбачається з схеми ДТП та показань учасників, які містяться в матеріалах справи, підтверджують те, що ОСОБА_2 наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, не зменшила швидкість, не зупинилась та не надала переваги в русі пішоходу ОСОБА_1 , яка знаходилась на пішохідному переході.
Відповідно до змісту протоколу транспортний засіб належить ОСОБА_4 , тому кваліфікація дій ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП є правильною, оскільки власник автомобіля є потерпілим по справі і саме власнику завдано матеріальну шкоду. 
З`ясувавши фактичні обставини справи, доходжу висновку про доведеність факту порушення ОСОБА_2 ПДР України, причому ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом, об`єктивно спроможна була уникнути ДТП при виконанні нею цих Правил дорожнього руху.
Твердження апелянта про те, що через ДТП їй завдана шкода, яка не відшкодована і рішення не передбачає такого, у зв`язку з чим просить повернути справу в правоохоронні органи для притягнення ОСОБА_2 , як до адміністративної, так і до кримінальної відповідальності не є слушним, оскільки диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно ст. 286 КК України кримінальна відповідальність настає в разі порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, смерть потерпілого або заподіяння тяжкого тілесне ушкодження чи спричинення загибель кількох осіб.
Згідно довідки №905/01 від 10 липня 2025 року (а.с. 13) потерпіла ОСОБА_1 в результаті ДТП отримала забій м`яких тканин спини, правої гомілки і правого ліктя.
Такі факти можливо перевірити в межах кримінального провадження, порушеного за заявою потерпілої.
Надана стороною захисту ухвала Городенкіського районного суду Івано-Франківської області від 08 серпня 2025 року, згідно якої суд зобов`язав уповноважених осіб ВП №2 (м. Городенка) Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_1 , дозволяє дійти висновку про те, що рішення суду за ст. 124 КУпАП не унеможливлює перевірку доводів потерпілої саме в межах кримінального провадження.
В разі доведеності вини ОСОБА_2 та притягнення її до кримінальної відповідальності, можливе відшкодування шкоди в кримінальному процесі.
Крім того, слід зазначити, що права ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди захищені Главою 82 Цивільного Кодексу України в разі звернення потерпілої з позовом в порядку цивільного судочинства.
Підстав для скасування постанови судді суду першої інстанції та повернення матеріалів справи в правоохоронні органи для грамотного та підставного притягнення за вчинене ДТП та заподіну шкоду водія ОСОБА_2 , як про це зазначено в апеляційній скарзі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено.
За таких обставин, постанову судді суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 24 липня 2025 року, щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                        В.В. Повзло