УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
4 серпня 2025 року
м. Київ
справа № 487/775/23
провадження № 51-1604 ск 24
Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:
головуючої              ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
перевірила касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2023 року, ухвали Миколаївського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року та Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 травня 2025 року і
встановила:
Як убачається зі змісту касаційної скарги та наявних у Верховному Суді даних, за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2023 року, залишеним без змін 21 лютого 2024 року Миколаївським апеляційним судом,ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 121 Кримінального кодексу України і  призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 5 місяців.
Такі рішення ОСОБА_4 оскаржив у касаційному порядку.
Касаційний кримінальний суд Верховного Суду (далі - Суд) 13 травня 2025 року, задовольнивши клопотання ОСОБА_4 про поновлення пропущеного строку подання касаційної скарги, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), відмовив у відкритті провадження, оскільки зі скарги засудженого та копій судових рішень убачалось, що підстав для задоволення поданої скарги немає. Постановлена ухвала Суду є остаточною і  оскарженню не підлягає.
Попри це ОСОБА_4 звернувся зі скаргою, в якій порушує питання про перегляд ухвали Суду від 13 травня 2025 року та судових рішень судів попередніх інстанцій.
Однак наведену позицію ОСОБА_4 не можна визнати прийнятною. 
Як наголосив Конституційний Суд України у своєму рішенні №8-рп/2010 від 11 березня 2010 року, правомірним може бути лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішень судів.
Згідно з ч. 1 ст. 1 КПКпорядок кримінального провадження на території України визначається кримінальним процесуальним законодавством.
Глава 32 вказаного Кодексу, котрою унормовано провадження в суді касаційної інстанції, не  передбачає процесуальної можливості повторно оскаржити судове рішення в касаційному порядку після постановлення остаточної ухвали.
Крім того, відповідно до законодавчих приписів остаточна ухвала Суду, що набрала чинності в порядку, визначеному КПК, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України. 
Звертаючись до Верховного Суду ОСОБА_4 залишив поза увагою окреслені положення закону. 
Таким чином доводи, викладені в новій касаційній скарзі, які вже були предметом дослідження Суду та визнані неприйнятними, не можуть бути повторно розглянуті.
З огляду на викладене немає правових підстав для відкриття касаційного провадження за вказаним зверненням  ОСОБА_4 . 
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів
постановила:
Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 12 жовтня 2023 року, ухвали Миколаївського апеляційного суду від 21 лютого 2024 року та Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13 травня 2025 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                           ОСОБА_2                                         ОСОБА_3