УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 червня 2025 року
м. Київ
справа № 755/18351/18
провадження № 51-3354 зно 23
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня                  2021 року та ухвали Київського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року,
 встановив:
Як убачається із касаційного провадження, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.
Засуджений ОСОБА_4 неодноразово звертався із касаційними скаргами на вказані судові рішенні, які ухвалами Верховного Суду були поверненні. 
Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2025 року поновлено строк на касаційне оскарження вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня                            2021 року та ухвали Київського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року. На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на вказані судові рішення.
На адресу Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_4 , у якій останній просить, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 459 КПК України, переглянути рішення судів першої та апеляційної інстанцій щодо нього за нововиявленими обставинами, оскільки вони грунтуються на його завідомо неправдивих показаннях, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, тому є незаконними.
Перевіривши заяву засудженого, колегія суддів дійшла висновку про її повернення, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
У п. 3 ч. 2 ст. 462 КПК України передбачено, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначається судове рішення, про перегляд якого за нововиявленими або виключними обставинами подається заява.
Згідно ч. 1 ст. 463 КПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами подається до суду тієї інстанції, який першим допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин, крім випадку, передбаченого частиною третьою цієї статті.
Проте, зі змісту заяви засудженого ОСОБА_4 вбачається, що вона подана згідно норм статей 459-463 КПК України і засуджений порушує питання про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року та ухвали Київського апеляційного суду від 05 квітня                      2023 року щодо нього.
Таким чином, зважаючи на положення ч. 1 ст. 463 КПК України, засуджений звернувся із заявою не до того суду, який, на його думку, першим допустив помилку внаслідок незнання про існування нововиявлених обставин.
Враховуючи викладене, заяву засудженого ОСОБА_4 необхідно повернути.
Керуючись статтями 429, 463,462 КПК України, Верховний Суд
постановив:
Заявузасудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 17 травня 2021 року та ухвали Київського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року, повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                        ОСОБА_2                                     ОСОБА_3