ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року	Львів	Справа № 380/2733/25 пров. № А/857/22462/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді                                     Курильця А.Р.,
суддів                                                           Кузьмича  С.М., Мікули О.І.,
з участю секретаря                                     Волчанського А.І.,
представника позивача                              Колюбінської О.Р.,
третьої особи                                                ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року у справі № 380/2733/25 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа ОСОБА_1 , про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Потабенко В.А.,
час ухвалення рішення 14.05.2025 року, 
місце ухвалення рішення м.Львів,
дата складання повного тексту рішення 14.05.2025 року,

                                                       в с т а н о в и в :

          Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа ОСОБА_1 , про скасування постанови.
          Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
          Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позову.
          Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що постанова державного виконавця ВПВР від 29.01.2025 ВП № 74269736 про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн. за невиконання рішення суду є протиправною, оскільки при її винесенні державним виконавцем належним чином не перевірено факт виконання судового рішення ГУ ПФУ у Львівській області. Позивач зазначає, що на момент винесення оскаржуваної постанови ним вже було виконано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 у справі № 380/27026/23 та проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 з розрахунку 90% сум грошового забезпечення без обмеження максимальним розміром, а тому вважає, що підстави для застосування до нього штрафу за невиконання рішення суду відсутні.
Представник позивача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову.
Третя особа ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційну скаргу заперечив, просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року залишити без змін.
          Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце апеляційного розгляду справи, і оскільки їхня неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи, розгляд справи проведено у їхній відсутності.
          Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
          Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 у справі №380/27026/23, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області (щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24.10.2023 №11/19094-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023. Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24.10.2023 №11/19094-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
          31.01.2024 Львівським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №380/27026/23 про зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24.10.2023 №11/19094-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.
          За заявою стягувача про примусове виконання рішення суду, 21.03.2024 головним державним виконавцем ВПВР Павлівим Д.Й. відкрито виконавче провадження №74269736 з примусового виконання виконавчого листа Львівського окружного адміністративного суду №380/27026/23, виданого 31.01.2024. Боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
          В ході здійснення заходів примусового виконання рішення, стягувач ОСОБА_1 надав заяву в якій повідомив, що ГУ ПФУ у Львівській області не виконує рішення суду. Також надав протокол про перерахунок пенсії станом на 01.06.2024, згідно якого підсумок пенсії з надбавками становить 40998,10 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 39431,10 грн.
          10.09.2024 відповідач виніс постанову ВП №74269736, якою на позивача накладено штраф у розмірі 5100 грн. за невиконання рішення суду 19.12.2023 у справі №380/27026/23. Відповідно до вказаної постанови, відповідь ГУ ПФУ у Львівській області відсутня. Згідно перерахунку пенсії від 01.06.2024 загальний розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 становить 40998,10 грн., із урахуванням максимального розміру пенсії - 39431,10 грн.
          Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2024 у справі № 380/19890/24 у задоволенні позовної заяви ГУ ПФУ у Львівській області щодо скасування постанови про накладення штрафу від 10.09.2024 ВП №74269736 в розмірі 5100,00 грн. відмовлено.
          Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, вказаним Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до вказаного Закону, а також рішеннями, які відповідно до вказаного Закону підлягають примусовому виконанню.
          У статті 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад:
          1) верховенства права;
          2) обов`язковості виконання рішень;
          3) законності;
          4) диспозитивності;
          5) справедливості, неупередженості та об`єктивності;
          6) гласності та відкритості виконавчого провадження;
          7) розумності строків виконавчого провадження;
          8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями;
          9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
          У ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
          Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
          Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.
          Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених вказаним Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
          Згідно з п. п. 1 та 16 ч. 3 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до вказаного Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
          У ч. ч. 4, 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
          Боржник зобов`язаний:
          1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення;
          2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій;
          3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України;
          4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини
          5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця;
          6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
          В абзаці першому частини шостої статті 26 Закону України Про виконавче провадження за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
          Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 вказаного Закону, перевіряє виконання рішення боржником.
          У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
          У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (частина перша статті 75 Закону України Про виконавче провадження).
          Аналізуючи наведені положення законодавства, суд зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. Умовою застосування до боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. Залежно від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, що створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
          Таким чином, підставою для прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу є встановлення факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин - об`єктивних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
          При розгляді цієї справи, суд, відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, застосовує висновки Верховного Суду, сформовані при розгляді справи з подібними правовідносинами.
          Відтак, суд враховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 07.11.2019 у справі № 420/70/19.
          Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 у справі №380/27026/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ у Львівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії задоволено.
          ГУ ПФУ у Львівській області листом від 18.04.2024 за №1300-5308-8/62555 повідомило ОСОБА_1 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 у справі №380/27026/23.
          Крім того, листом від 21.10.2024 за № 1300-5308-5/176430 ГУ ПФУ у Львівській області повідомило відповідача про виконання рішення суду у справі № 380/27026/23.
          Також в позовній заяві позивач вказує, що ним рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 у справі №380/27026/23 виконано повністю та проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 з розрахунку 90% сум грошового забезпечення на підставі довідки за нормами станом на 01.01.2023 без обмеження максимальним розміром. З 01.05.2024 виплачується пенсія ОСОБА_1 у розмірі 45919,10 грн. Доплата пенсії з 01.02.2023 по 30.04.2024 становить 369476,50 грн. (різниця між розміром пенсії перерахованої за рішенням суду та фактично виплаченої пенсії).
          При цьому, позивач стверджує, що з 01.06.2024 розмір пенсії позивача приведено у відповідність до норм чинного законодавства та становить 39431,10 грн.
          Відповідачем такі аргументи позивача до уваги не взято, встановлено факт невиконання рішення суду та у зв`язку з цим накладено на позивача штраф в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду. Зазначена постанова рішенням суду залишена без змін.
          При вирішенні справу суд з перерахунків пенсії ОСОБА_1 станом на 01.05.2024 та 01.06.2024 встановив, що основний розмір пенсії обчислено як 90% від грошового забезпечення, однак, пенсію знову обмежено максимальним розміром, що прямо суперечить рішенню суду.
          Суд нагадує, що згідно резолютивної частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 у справі № 380/27026/23 позов було задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ у Львівській області щодо непроведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24.10.2023 №11/19094-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023. Зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки Адміністрації Державної прикордонної служби України від 24.10.2023 №11/19094-суд про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% сум грошового забезпечення, без обмеження пенсії максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.
          Тобто, однозначно можна стверджувати, що вищевказане рішення суду виконано не повністю, оскільки відповідач хоч і обчислив розмір пенсії ОСОБА_1 виходячи з розміру 90% грошового забезпечення, однак, знову обмежив пенсію максимальним розміром.
          Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
          Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
          Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
          Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ у Львівській області, здійснюючи перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.12.2023 у справі № 380/27026/23, виконав таке рішення не в повній мірі, що є підставою для застосування до позивача штрафу за невиконання рішення суду, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження».
          Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
          Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.
          Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
          Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

                                                   п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025  року у справі № 380/2377/25 - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	А. Р. Курилець 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 13 серпня 2025 року.