П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 серпня 2025 р.	м. Одеса	Справа № 420/7928/25	

Категорія:112010200          Головуючий в 1 інстанції: Бабенко Д.А.
          Місце ухвалення: м. Одеса
          Дата складання повного тексту:21.07.2025р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого           – Бітова А.І.
суддів                     – Лук`янчук О.В.
 – Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду (далі – ГУПФ) України в Полтавській області, ГУПФ України в Одеській області про:
-          визнання протиправним та скасування рішення ГУПФ України в Полтавській області про відмову в призначенні пенсії від 06 березня 2025 року №155250033308;
-          зобов`язання ГУПФ України в Одеській області здійснити призначення та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до п."г" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII (далі – Закон №1788-XII) з 29 січня 2025 року із зарахуванням до вислуги років періодів роботи з 12 червня 1990 року по 19 січня 1998 року в ЧВОРП "Антарктика" та з 19 січня 1998 року по 11 жовтня 2017 року в Товаристві з обмеженою відповідальністю (далі – ТОВ) "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД".
Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що у рішенні про відмову у призначенні пенсії за вислугу років зазначено, що страховий стаж позивача складає 37 років 0 місяців 28 днів, пільговий стаж станом на 11 жовтня 2017 року відсутній. До стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років, не зараховано період роботи згідно записів трудової книжки та довідки від 28 лютого 2024 року №04-32, виданої ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН", так як в довідці про пільговий стаж роботи передбачені три підписи відповідальних осіб: керівника, начальника відділу кадрів та головного бухгалтера, а наявні тільки два підписи.
Позивач вважав, що ГУПФ України в Полтавській області протиправно не зарахувало до пільгового стажу позивача період роботи з 19 січня 1998 року до 06 червня 2023 року докером-механізатором 1 класу в ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД", що підтверджується відповідними записами у трудовій книжці позивача та додатково від 28 лютого 2024 року №04-32, яка видана ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД".
Позивач також стверджував, що ГУПФ України в Полтавській області протиправно не зарахувало до пільгового стажу позивача період роботи з 12 червня 1990 року до 19 січня 1998 року матросом в ЧВОРП "Антарктика", що також підтверджується записами у трудовій книжці позивача та архівною довідкою Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 20 листопада 2024 року №2898-К-11.1-21.
На думку позивача, в силу ч.6 ст. 56 Закону №1788-XII, якою передбачено що, при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до ст. 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах. Тому, період роботи плавскладу в ЧВОРП "Антарктика" з 12 червня 1990 року до 19 січня 1998 року підлягає взаємозарахуванню до стажу який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п."г" ст. 55 Закону №1788-XIІ. 
Відповідач – ГУПФ в Одеській області, позов не визнав, вказуючи, що, позивач звернувся через вебпортал із заявою про призначення пенсії за вислугою років, подавши наступні документи: трудову книжку; особову картку; довідки про підтвердження стажу роботи; довідку про перейменування; довідку про навчання; військовий квиток; довідку про заробітну плату; накази; паспорт, код; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28.02.2024 року №04-32, видану ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН". Довідка №04-32 від 28 лютого 2024 року не взята до уваги, оскільки завірена тільки двома підписами. Отже, на переконання представника ГУПФ України в Одеській області, ГУПФ України в Полтавській області прийнято рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку, яке є законним та обґрунтованим. Що стосується вимоги про зобов`язання ГУПФ здійснити призначення та виплату пенсії позивачу, то відповідно до ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (далі – Закон №1058-IV) Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення та перерахунку пенсії. На думку представника відповідача, оскільки повноваження щодо призначення пенсії відноситься до компетенції Пенсійного фонду, суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Представник відповідача також зауважив, що ГУПФ України в Одеській області не приймало участі у розгляді заяви ОСОБА_2 , і відповідно, не виносило жодних рішень з цього приводу. До ГУПФ України в Одеській області було надано лише заяву від 26 лютого 2025 року, яку за принципом екстериторіальності розглянуто ГУПФ України в Полтавській області. З огляду на викладене, на думку представника відповідача, ГУПФ України в Одеській області не є суб`єктом прийняття рішення та є неналежним відповідачем у даній справі.
Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області, ГУПФ України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення ГУПФ України в Полтавській області про відмову в призначенні пенсії від 06 березня 2025 року №155250033308.
Зобов`язано ГУПФ України в Полтавській області зарахувати період роботи ОСОБА_1 з 19 січня 1998 року до 06 червня 2023 року докером-механізатором у товаристві з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" (підприємство з іноземними інвестиціями "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" 29 вересня 2005 року перейменоване в іноземне підприємство "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД", з 01 квітня 2010 року – у ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД") до стажу роботи по спеціальності, яка дає право на отримання пенсії за вислугу років відповідно до п."г" ст. 55 Закону №1788-ХІІ, а також зарахувати в порядку ст. 56 Закону №1788-ХІІ період роботи ОСОБА_1 матросом в Акціонерній рибопромисловій компанії "Антарктика" (ЧВОРП "Антарктика", Орендне підприємство "Антарктика") з 12 червня 1990 року до 19 січня 1998 року до стажу роботи по спеціальності, яка дає право на отримання пенсії за вислугу років відповідно до п."г" ст. 55 Закону №1788-ХІІ.
Зобов`язано ГУПФ України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до п."г" ст.55 Закону №1788-ХІІ з дня, що настає за днем досягнення 55 років – з 29 січня 2025 року.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з ГУПФ України в Полтавській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968,96 грн.
В апеляційній скарзі ГУПФ України в Полтавській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Доводи апеляційної скарги:
-          довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28 лютого 2024 року №04-32, видану ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН" не взято до уваги, оскільки завірена тільки двома підписами, відповідно до п.20 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 12 серпня 1993 року №637 (далі – Постанова №637) (додаток №5) в довідці про пільговий стаж роботи передбачені три підписи відповідальних осіб: керівника установи, начальника відділу кадрів та головного бухгалтера, пільговий стаж за вислугу років станом на 11 жовтня 2017 року відсутній;
-          аналіз наданих документів показує, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 37 років 00 місяців 28 днів. ГУПФ України в Полтавській області прийнято рішення від 06 березня 2025 року №155250033308 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 п."г" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року іншими учасниками справи не оскаржено.
Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Полтавській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.
ОСОБА_1 , 26 лютого 2025 року звернувся через вебпортал Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за вислугою років, надавши наступні документи: трудову книжку, особову картку, довідки про підтвердження стажу роботи, довідку про перейменування, довідку про навчання, військовий квиток, довідку про заробітну плату, накази, паспорт, ідентифікаційний код, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28 лютого 2024 року №04-32, видану ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН".
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13 квітня 1988 року, ОСОБА_1 працював з 19 січня 1998 року до 06 червня 2023 року докером-механізатором у ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД", код ЄДРПОУ 19349403, (підприємство з іноземними інвестиціями "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" 29 вересня 2005 року перейменоване в іноземне підприємство "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД", з 01 квітня 2010 року – у товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД"), записи №22-26, що додатково підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28 лютого 2024 року №04-32, яка видана ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД".
Записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 13 квітня 1988 року також підтверджено, що позивач працював матросом в Акціонерній рибопромисловій компанії "Антарктика" (ЧВОРП "Антарктика", Орендне підприємство "Антарктика") з 12 червня 1990 року до 19 січня 1998 року. Зазначене також підтверджується архівними довідками Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 20 листопада 2024 року №2898-К-11.1-21 та від 20 листопада 2024 року №2897-К-11.1-21.
Відповідно до актів перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії, від 27 березня 2025 року №1500-0902-1/2576 та від 27 березня 2025 року №1500-0902-1/2577, які складені ГУПФ України в Одеській області, за результатами перевірки архівних довідок від 20 листопада 2024 року №2898-К-11.1-21 та від 20 листопада 2024 року №2897-К-11.1-21 розбіжностей з даними первинних документів, які зберігаються в установі, не встановлено.
Рішенням ГУПФ України в Полтавській області від 06 березня 2025 року№155250033308 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до п."г" ст. 55 Закону №1788-ХІІ.
У зазначеному рішенні вказано, що, зокрема, відповідно до ст. 55 п."г" Закону №1058-IV правом на пенсію за вислугу років користуються механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно- розвантажувальних роботах у портах.
При призначені пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 п."г" до спеціального стажу зараховуються періоди минулої роботи механізаторів (докерів- механізаторів) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах з моменту впровадження організації праці комплексними бригадами у річкових портах України у професіях механізатори (докери-механізатори) при досягнені пенсійного віку чоловіками 55 років при загальному стажі роботи на 11 жовтня 2017 року не менше 26 років 06 місяців, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
Згідно з п.20 Порядку №637, коли у трудовій книжні відсутні відомості, шо визначають право на пенсію на пільгових умовах, дія підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу: професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Тобто період, який підтягає зарахуванню до пільгового стажу роботи, визначає підприємство шляхом надання уточнюючої довідки.
В оскаржуваному рішенні також зазначається, що гр. ОСОБА_1 , 26 лютого 2025 року звернувся через вебпортал із заявою про призначення пенсії за вислугою років, надавши наступні документи: трудову книжку; особову картку; довідки про підтвердження стажу робота; довідку про перейменування; довідку про навчання; військовий квиток; довідку про заробітну плату; накази; паспорт, код; довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28 лютого 2024 року №04-32, видану ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН". Не взята до уваги, оскільки завірена тільки двома підписами. Відповідно до п.20 Порядку №637 (додаток №5), в довідці про пільговий стаж роботи передбачені три підписи відповідальних осіб: керівника установи, начальника відділу кадрів та головного бухгалтера. Пільговий сталі за вислугу років станом на 11 жовтня 2017 року відсутній.
Як вказано в означеному рішенні, аналіз наданих документів показує, що страховий стаж гр. ОСОБА_1 становить 37 років 00 місяців 28 днів.
ГУПФ України в Полтавській області прийнято рішення: відмовити гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 п."г" Закону №1058-IV у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку.
Відповідно до форми РС-право, позивачу зараховано до загального стажу період роботи з 12 червня 1990 року до 18 січня 1998 року та з 19 січня 1998 року до 06 червня 2023 року.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача з 19 січня 1998 року до 06 червня 2023 року докером-механізатором у ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" (підприємство з іноземними інвестиціями "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" 29 вересня 2005 року перейменоване в іноземне підприємство "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД", з 01 квітня 2010 року – у товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД") має бути зарахований до стажу роботи по спеціальності, яка дає право на отримання пенсії за вислугу років відповідно до п."г" ст. 55 Закону №1788-ХІІ. При цьому, загальний стаж роботи позивача на вказаній посаді складає 25 роки 4 місяці та 13 днів, що також підтверджується формою РС-право.
Суд першої інстанції зауважував, що за приписами ч.6 ст. 56 Закону №1788-XII, при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до ст.ст. 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до ст. 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що період роботи позивача з 12 червня 1990 року до 19 січня 1998 року матросом в акціонерній рибопромисловій компанії "Антарктика" (ЧВОРП "Антарктика", Орендне підприємство "Антарктика"), який не був зарахований відповідачем при вирішенні питання про призначення пенсії за вислугу років, підлягає взаємозарахуванню до стажу позивача за вислугою років, оскільки умови призначення пільгової пенсії, встановлені п."д" ст. 55 Закону №1788-XII, є більш пільговими умовами, які передбачені п."г" ст. 55 Закону №1788-XII.
Суд першої інстанції наголошував, що Закон №1788-XII, зокрема, ст. 56 цього Закону передбачає, що при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до ст. 55 Закону №1788-XII провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам Конституції України ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 12 серпня 1993 року №637.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.
Відповідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 114 Закону №1058-ІV врегульовано призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Пенсії за вислугу років призначаються відповідно до розділу XIV Закону №1058-ІV.
Пунктом 2-1 "Прикінцевих положень" Закону №1058-ІV передбачено, що, особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом №1788-ХІІ. Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно ст. 52 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення).
Згідно "г" ч.1 ст. 55 Закону №1788-ХІІ, право на пенсію за вислугу років мають:
механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах - після досягнення 55 років і при стажі роботи:
для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі;
для жінок - не менше 25 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.
Відповідно до пункту "д" частини 1 статті 55 Закону №1788, право на пенсію за вислугу років мають:
плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення) - після досягнення 55 років і при стажі роботи:
для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі;
для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацами другим і третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року право на пенсію за вислугу років надається за наявності стажу роботи, встановленого абзацами п`ятнадцятим - двадцять третім пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону.
До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними віку, встановленого абзацами третім - тринадцятим пункту "б" частини першої статті 13 цього Закону;
працівники окремих видів суден, професій і посад плавскладу суден морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості - за списком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку при стажі роботи на цих суднах, за цими професіями і посадами станом на 1 квітня 2015 року не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок та після цієї дати при стажі роботи на цих суднах, за цими професіями і посадами:
-          з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок;
-          з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок;
-          з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок;
-          з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок;
-          з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок;
-          з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок;
-          з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок;
-          з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок;
-          з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок;
-          з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років у чоловіків і не менше 25 років у жінок.
04 червня 2019 року Рішенням Конституційного Суду України №2-р/2019 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення ст. 55 Закону №1788 зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII. Положення п.п."а" ст. 54, ст. 55 Закону №1788-ХІІ зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Колегія суддів вказує, що абз.абз.2, 4 п.6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2010 року №20-рп/2010, Конституційний Суд України зазначив: "що визнання неконституційним Закону №2222-IV у зв`язку з порушенням процедури його розгляду та ухвалення означає відновлення дії попередньої редакції норм Конституції України, які були змінені, доповнені та виключені Законом №2222-IV. Це забезпечує стабільність конституційного ладу в Україні, гарантування конституційних прав і свобод людини і громадянина, цілісність, непорушність та безперервність дії Конституції України, її верховенство, як Основного Закону держави на всій території України".
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що з 05 червня 2019 року положення п."д" ч.1 ст. 55 Закону №1788-ХІІ діють в первісній редакції, чинній до внесення змін Законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 №911-VIII, а саме: п."д" плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення): чоловіки - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; жінки - після досягнення 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі".
Отже, зміна умов призначення пенсій особам, які належать до певної категорії працівників, з урахуванням наявності відповідного стажу роботи, призвела до такого нормативного регулювання призначення пенсій, яке суттєво вплинуло на очікування вказаних осіб, погіршило їх юридичне становище стосовно права на призначення пенсій, що має реалізовуватися при зміні нормативного регулювання лише у разі справедливого поліпшення умов праці та впевненості у настанні відповідних юридичних наслідків, пов`язаних із реалізацією права виходу на пенсію.
Виходячи з принципу правої визначеності як складового елементу верховенства права, гарантованого ст. 8 Конституції України, така обов`язкова умова для призначення пенсії на пільгових умовах, як пенсійний вік та страховий стаж, має застосовуватися в порядку, визначеному Рішенням Конституційного Суду №2-р/2019 від 04 червня 2019. Таке застосування вищевказаних норм права усуває колізію в їх застосуванні, у спосіб застосування тієї норми, яка створює більш сприятливі умови для реалізації права особи на пенсійне забезпечення, та забезпечує у спірних правовідносинах правову визначеність.
Відповідно до ст. 62 Закону №1788-XII, ч.1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України та п.1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Як вбачається з записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13 квітня 1988 року ОСОБА_1 працював 
-          з 19 січня 1998 року до 06 червня 2023 року докером-механізатором у товаристві з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" (підприємство з іноземними інвестиціями "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" 29.09.2005 перейменоване в іноземне підприємство "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД", (з 01 квітня 2010 року – товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД", записи №22-26, що додатково підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 28 лютого 2024 року №04-32, яка видана ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД").
-          з 12 червня 1990 до 19 січня 1998 року матросом в Акціонерній рибопромисловій компанії  "Антарктика" (ЧВОРП "Антарктика", Орендне підприємство "Антарктика") (записи №11-21). (також підтверджується архівними довідками Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 20 листопада 2024 року №2898-К-11.1-21 та від 20 листопада 2024 року №2897-К-11.1-21).
Колегія суддів акцентує увагу на тому, що відповідно до актів перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії, від 27 березня 2025 року №1500-0902-1/2576 та від 27 березня 2025 року №1500-0902-1/2577, які складені ГУПФ України в Одеській області, за результатами перевірки архівних довідок від 20 листопада 2024 року №2898-К-11.1-21 та від 20 листопада 2024 року №2897-К-11.1-21 розбіжностей з даними первинних документів, які зберігаються в установі, не встановлено (т.1 а.с.164-167).
Щодо доводів апелянта про те, що довідки від 28 лютого 2024 року №04-32, яка видана ТОВ "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" не відповідає додатку №5 Порядку, а саме: завірена тільки двома підписами, колегія суддів зазначає наступе.
Згідно Порядку №637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).
Відповідно до п. 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку №637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5)
У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно п.23, 24 Порядку №637, документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).
Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі документів.
Враховуючи наведене, колегія суддів вказує, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17.
Позивач має у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 13 квітня 1988 року записів про період роботи позивача з 19 січня 1998 року до 06 червня 2023 року докером-механізатором у товаристві з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" (підприємство з іноземними інвестиціями "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД" 29 вересня 2005 року перейменоване в іноземне підприємство "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД", з 01 квітня 2010 року – у товариство з обмеженою відповідальністю "МЕТАЛЗЮКРАЙН КОРП ЛТД"), що відноситься до періодів трудової діяльності, які надають право на призначення пенсії згідно п."г" ст. 55 Закону №1788-ХІІ.
Колегія суддів констатує, що зазначена довідка повністю узгоджується із записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 13 квітня 1988 року.
Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а сформулював висновок про те, що "формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист".
Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі №490/12392/16-а
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.
Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів, –

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2025 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 21 серпня 2025 року.

Головуючий:                                                                                                     Бітов А.І.

Суддя:                                                                                                     Лук`янчук О.В.

Суддя:                                                                                                     Ступакова І.Г.