УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/17664/24 Головуючий у 1-й інст. Полонець С. М. 
Категорія 60 Доповідач Шевчук А. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,   
суддів: Борисюка Р.М., Павицької Т.М., 
за участі секретаря судового засідання Смоляра А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі 
цивільну справу №295/17664/24 за позовом  ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про стягнення невиплачених коштів
за апеляційною скаргою  ОСОБА_1         
на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 12 лютого 2025 року, яке ухвалене під головуванням судді Полонця С.М. у м.Житомирі,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі – ГУ ПФУ в Житомирській області). Просила стягнути в порядку спадкування за заповітом недоотримані ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , підвищення до пенсії на підставі ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року в справі №240/1008/19 та компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в повному розмірі за період із 23 січня по 30 червня 2014 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсій (26 липня 2019 року) відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року в справі №240/739/20 у розмірах, визначених відповідними рішеннями.
Свої вимоги обґрунтовувала тим, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року в справі №240/1008/19 позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання провести нарахування та виплату пенсії задоволений. Зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області здійснити з 17 липня 2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону №796-XII, що дорівнює трьом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік). Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року в справі №240/739/20 позов ОСОБА_2 до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задоволений. Зобов`язано ГУ ПФУ в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсій в повному розмірі за період із 23 січня 2014 року по 30 червня 2014 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсій (26 липня 2019 року). ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла та після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно. Відповідно до заповіту вона ( ОСОБА_1 ) є спадкоємцем майна ОСОБА_2 . Вона звернулася до ГУ ПФУ в Житомирській області з метою виплати їй, як спадкоємцю спадкового майна ОСОБА_2 , нарахованих та невиплачених коштів відповідно до рішень Житомирського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року в справі №240/1008/19 та від 17 лютого 2021 року в справі №240/739/20. ГУ ПФУ в Житомирській області листом відмовило їй у виплаті відповідної заборгованості, як спадкоємцю спадкового майна ОСОБА_2 . Також їй не була надана інформація про суми недоотриманих коштів. З відмовою вона не погоджується, оскільки спір виник з приводу захисту її спадкових прав та не стосується порядку виконання судового рішення. Вона, як спадкоємець спадкового майна померлої, має право на отримання нарахованих згідно з рішеннями Житомирського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року в справі №240/1008/19 та від 17 лютого 2021 року в справі №240/739/20 грошових коштів, які належали ОСОБА_2 та нараховані спадкодавцю відповідачем за життя, але не виплачені з вини ГУ ПФУ у Житомирській області на день смерті спадкодавця. Заявлена нею вимога про стягнення грошової суми є єдиним та ефективним способом захисту її інтересів у розрізі поновлення порушених прав.

Рішенням Богунського районного суду  м. Житомира від 12 лютого 2025 року позов задоволений частково. Стягнуто з ГУ ПФУ в Житомирській області на користь ОСОБА_1 у порядку спадкування неотримані за життя спадкодавцем – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійні виплати згідно з перерахунком за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року в справі №240/1008/19 у сумі 134 707,74 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 347,07 грн.

Не погодившись частково із рішенням суду першої інстанції, позивач  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги аргументовані тим, що вона, як спадкоємець після смерті ОСОБА_2 , має право на отримання нарахованих за життя спадкодавця та невиплачених з вини ГУ ПФУ в Житомирській області коштів відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року по справі №240/739/20 на підставі положень ст.1227 ЦК України, ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Ці кошти увійшли до складу спадщини, а тому вона, як спадкоємець, має на них право. Суд першої інстанції при ухваленні рішення не врахував висновок Верховного Суду, який викладений у постанові від 16 грудня 2020 року в справі №521/21718/16-а.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило. Відповідно до частини третьої ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.100-101). Позивач ОСОБА_1 у апеляційній скарзі просить справу розглядати без її участі. Зі сторони відповідача клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до частини другої ст.372 ЦПК України неявка сторін та інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в оскарженій частині відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Виходячи із засад диспозитивності цивільного судочинства, апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині стягнення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у повному розмірі за період із 23 січня 2014 року по 30 червня 2014 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсій (26 липня 2019 року) відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року в справі №240/739/20. 

Відмовляючи у стягнені суми, нарахованої за рішенням суду від 17 лютого 2021 року, суд першої інстанції виходив із того, що право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсій має особистий характер, оскільки покликане забезпечити наявність засобів існування для конкретної особи – ОСОБА_2 , оскільки воно нерозривно пов`язане з особою спадкоємця, котре вона не могла би нікому передати і за життя, вказане право не переходить у спадщину, а тому зі смертю ОСОБА_2 припинилося і право на отримання відповідної виплати. При цьому суд послався на правовий висновок, який викладений        у постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року в справі №635/5047/16.

Колегія суддів не може повністю погодитися із висновком суду першої інстанції з наступних мотивів.

Із матеріалів справи вбачається та апеляційним судом установлено, що згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року в справі №240/1008/19 за позовом ОСОБА_2 до Овруцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області  про визнання дій протиправними, зобов`язання провести донарахування та виплату пенсії позов задоволений (а.с.3-5).  Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 з 17 липня 2018 року підвищення до пенсії  як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області  здійснити із 17 липня 2018 року нарахування та виплату підвищення до пенсії ОСОБА_2 , як непрацюючому пенсіонеру, який проживає на території радіоактивного забруднення, у розмірі, визначеному ст.39 Закону №796-XII, що дорівнює трьом мінімальним заробітним платам (згідно із законом про Державний бюджет України на відповідний рік).

Згідно з рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року в справі №240/739/20 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії позов задоволений (а.с.7-9). Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_2 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсій в повному розмірі за період з 15 січня 2014 року по 30 червня 2014 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсій в повному розмірі за період із 23 січня 2014 року по 30 червня 2014 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсій (26 липня 2019 року). Рішення у апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили 20 березня 2021 року.
 
ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10). На випадок своєї смерті спадкодавець зробила заповіт, яким все належне їй майно та все те, що буде належати їй на день її смерті, і те, на що вона матиме право по закону, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, заповіла ОСОБА_1 (а.с.11). Заповіт посвідчено секретарем виконавчого комітету Селецької сільської ради Народицького району Житомирської області Таценко Т.В. та зареєстровано в реєстрі за №11.

Із копії довідки, виданої приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Переста Я.О. від 16 квітня 2024 року №18/02-14, вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем ОСОБА_2 (а.с.12). Спадкова справа заведена цим же нотаріусом за №22/2022 та зареєстрована в Спадковому реєстрі за №69751122.

Згідно з копією витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 16 квітня 2024 року №76633521, 30 вересня 2022 року приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Закарпатської області Переста Я.О. було заведено спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі – 69751122, номер у нотаріуса – 22/2022, спадкодавець – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13-14).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 лютого 2024 року спадкоємцем в 1/1 (одній першій) частці зазначеного в заповіті майна ОСОБА_2 є ОСОБА_1 (а.с.15). Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво, складається з земельної ділянки за кадастровим номером 1823787400:04:000:0213, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,3823 га, розташованої за адресою: Україна, Житомирська область, Народницький район, Селецька сільська рада (а.с.15).

ОСОБА_1 12 вересня 2024 року звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з проханням, зокрема, повідомити, яка сума компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсій в повному розмірі за період із 23 січня 2014 року по 30 червня 2014 року по день фактичної виплати донарахованої частини пенсій (26 липня 2019 року) нарахована ОСОБА_2 за життя на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року в справі №240/739/20 та залишилася невиплаченою на момент її смерті (а.с.16). Також позивач просила виплатити її, як спадкоємцю спадкового майна померлої ОСОБА_2 , нараховані та невиплачені кошти, відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року в справі №240/739/20.

ГУ ПФУ в Житомирській області 11 жовтня 2024 року надало ОСОБА_1 відповідь про те, що рішення судів у справах щодо пенсійного забезпечення, які набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України в межах покладених судом зобов`язань із урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством (а.с.20). Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року в справі №240/1008/19, від 17 лютого 2021 року в справі №240/739/20 виконано в повному обсязі. Управління роз`яснило, що відповідно до ст.608 ЦК України, будь-які зобов`язання припиняються у зв`язку із смертю фізичної особи. Питання виплати доплати, нарахованої на виконання вищезазначених рішень суду, може бути вирішено у судовому порядку. Територіальні органи Пенсійного фонду України можуть надавати інформацію про пенсійне забезпечення померлих осіб за умови надання запитувачами інформації копій документів, що підтверджують родинні стосунки.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

 
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Компенсація працівникам частини заробітної плата у зв`язку з порушенням строків її виплати має компенсаторний характер. Як складові належної працівникові заробітної плати, ці кошти спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги (рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення частини другої ст.233 КЗпП України).

За своєю правовою природою право на компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати має особистий характер, оскільки виникає у чітко визначеної особи і має на меті забезпечити наявність засобів існування конкретної особи. Тому зі смертю одержувача цих коштів правовідносини щодо їх сплати припиняються.

Оскільки до складу спадщини входять тільки цивільні права та обов`язки, то не переходять у спадщину права і обов`язки спадкодавця в адміністративних, трудових, інших правовідносинах, якщо вони не набули цивільно-правового майнового змісту.

Із розрахунку суми, що підлягає виплаті по пенсійній справі 918130119897 ОСОБА_2 убачається, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року в справі №240/739/20 ГУ ПФУ в Житомирській області нарахована сума компенсації на загальну суму 20 260,74 грн (а.с.20).

Компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії у повному розмірі за відповідний період стягнута та нарахована за життя ОСОБА_2 , а тому вона належала останній за життя та не була нею одержана не з її вини і увійшла до складу спадщини, яка відкрилася після її смерті.

Отже, компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка присуджена спадкодавцю ОСОБА_2 рішенням у справі №240/739/20 набула цивільно-правого майнового змісту, оскільки її розмір нарахований відповідачем спадкодавцю на виконання рішення суду за життя ОСОБА_2 , а тому входить до складу спадщини відповідно до ст.1227 ЦК України.

Суд першої інстанції на вказану обставину уваги не звернув, а тому дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення компенсації втрати частини доходу в зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нарахованої спадкодавцю  ОСОБА_2  відповідно до рішення суду від 17 лютого 2021 року в справі №240/739/20.  

Посилання суду першої інстанції на правову позицію, яка висловлена Верховним Судом у постанові від 12 лютого 2020 року в справі №639/5047/16, помилкове, оскільки фактичні обставини у справах є різними (нерелевантними). Так, у справі №639/5047/16 компенсація втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати не була присуджена (стягнута) та нарахована спадкодавцю за його життя, а з такою вимогою до суду звернулася спадкоємець вже після смерті спадкодавця. Окрім того, у 2020 році ще не були внесені зміни до ст.1230 ЦК України та ця стаття не була доповнена частиною четвертою, за нормами якої з 22 травня 2023 року до спадкоємця переходить право на отримання компенсації, яку відповідно до закону міг би отримати спадкодавець за його життя (спадкування права на отримання компенсації). Цю норму до спірних правовідносин у цій справі №295/17664/24 колегія суддів не застосує, оскільки спадщина відкрилася до внесення змін у ЦК України, але її норма згадана у постанові апеляційного суду з метою проілюструвати зміну підходу до відповідного питання та напрямок розвитку законодавства. У справі №295/17664/24 концептуальним є те, що компенсація присуджена та нарахована спадкодавцю ОСОБА_2 за її життя, але нею отримана не була, а тому увійшла до складку спадщини, яка відкрилася після її смерті та успадкована позивачем ОСОБА_1 за заповітом. 

Проаналізувавши зібрані по справі докази та встановлені обставини справи, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції  відповідно до положень ст.376 ЦПК України в частині відмови у задоволенні решти позову та судового збору підлягає скасуванню, із ухваленням в цій частині нового, яким стягується з ГУ ПФУ в Житомирській області на користь ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом не отриману за життя спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нараховану за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року в справі №240/739/20, у сумі 20 260,74 грн.

Отже, суд апеляційної інстанції в оскарженій частині ухвалює нове рішення, а тому змінює розподіл судових витрат, що відповідає частині тринадцятій ст.141 ЦПК України. 

У силу частини першої ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з задоволенням позовних вимог із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 549,68 грн за подання позову до суду першої інстанції, а тому апеляційний суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у вказаній вище сумі. 

Також за положеннями п.п. «в» п.4 частини першої ст.382 ЦПК України апеляційний суд розподіляє судовий збір, понесений відповідачем у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, пропорційно до задоволеної апеляційної скарги, що складає суму 1 816,80 грн, яка стягується з ГУ ПФУ в Житомирській області на користь ОСОБА_1 . 

Апеляційний суд не перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у задоволеній частині, тобто в частині стягнення коштів відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року по справі №240/1008/19, оскільки воно у цій частині у апеляційному порядку не оскаржено.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.        
Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 12 лютого 2025 року в частині відмови у задоволенні решти позову і стягненні судового збору скасувати та ухвалити у цій частині нове.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 у порядку спадкування не отриману за життя спадкодавцем ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, нараховану за рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2021 року в справі №240/739/20, у сумі 20 260 грн 74 коп., а також судовий збір у розмірі 1 549 грн 68 коп.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 1 816 грн 80 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: