ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2025 р. 	Справа № 520/33579/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Любчич Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 року (ухвалене суддею Волошиним Д.А.) в справі № 520/33579/24
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області                        
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо непроведення перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням раніше отриманих сум у розмірі 53969,89 грн., виходячи з грошового забезпечення, з урахуванням сум його індексації, нарахованих та сплачених на виконання рішення в справі № 520/13352/24.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 р. позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо нездійснення перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з урахуванням індексації, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 в справі № 520/13352/24, до його місячного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби; зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 в справі № 520/13352/24, до його місячного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби, з урахуванням раніше виплачених сум; у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 р. та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: Кодексу цивільного захисту України, Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт вважає, що індексація не входять до структури грошового забезпечення, відповідно індексація, яка була виплачена на підставі рішення суду, не несе за собою обов`язку проведення перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції  розглядає справу  в порядку письмового провадження за наявними   в справі матеріалами.
Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не  підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судовим розглядом встановлено, що позивач проходив службу в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області. Позивача звільнено зі служби в ДСНС України у запас Збройних Сил України за пунктом 173 (з постановою на військовий облік) за пунктом 176 підпунктом 1 (у зв`язку з закінченням строку контракту) та виключено з кадрів ДСНС України та всіх видів забезпечення з 29.05.2017 р., про що свідчить витяг з наказу ГУ ДСНС України в Харківській області від 29.05.2017 р. № 269 о/с. (а.с. 4)
При звільненні зі служби в ДСНС України позивачу була виплачена одноразова грошова допомога при звільненні, що не заперечується сторонами.
Разом з цим, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 р. в справі № 520/13352/24, яке набрало законної сили, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 р. по 29.05.2017 р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року; зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 р. по 29.05.2017 р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року. 
На виконання зазначеного рішення суду Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області було перераховано позивачу індексацію грошового забезпечення, що не заперечується сторонами.
Одноразова грошова допомога при звільненні була виплачена позивачу без урахування сум його індексації, нарахованих та сплачених на виконання рішення в справі № 520/13352/24. 
Представник позивача звернувся до відповідача з адвокатським запитом щодо надання інформації, зокрема, про перерахунок позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням сум індексації, нарахованих та сплачених на виконання рішення суду в справі №520/13352/24. 
Відповідач листом від 27.11.2024 р. № 65050-11106/65190 повідомив позивача, зокрема, що суми, виплачені відповідно до рішення суду, не впливають на розмір одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки не є складовими грошового забезпечення, з яких розраховується допомога. (а.с. 10-11)
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо непроведення перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням індексації, нарахованої та виплаченої на виконання рішення суду у справі №520/13352/24, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області допущено незаконну бездіяльність у вигляді непроведення перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з урахуванням індексації, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду 26.09.2024 р. в справі № 520/13352/24.
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 43 Конституції України, кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Статтею 101 Кодексу цивільного захисту України (в подальшому - КЦЗ України) визначено, що служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Відповідно до ст. 115 КЦЗ України, держава забезпечує соціальний та правовий захист осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, працівників органів управління та сил цивільного захисту і членів їхніх сімей відповідно до Конституції України, цього Кодексу та інших законодавчих актів.
Згідно зі ст. 125 КЦЗ України, держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків. Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції "Про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту" затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.04.2015 р. №475 (в подальшому - Інструкція №475, втратила чинність 14.09.2018, на дату звільнення була чинною) до грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу належать: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, що мають постійний характер, премії) та одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Пунктом 7 розділу XV Інструкції №475 визначено, що особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби цивільного захисту за станом здоров`я виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Таким чином, обрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту, здійснюється виходячи з місячного грошового забезпечення.
Статтею 18 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 р. №2017-ІІІ (в подальшому - Закон №2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина 2 статті 19 Закону №2017-ІІІ).
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-ХІІ (в подальшому - Закон №1282-ХІІ).
Статтею 2 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб - роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Відповідно до ст. 6 Закону №1282-ХІІ, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (в редакції до 01.01.2016 року в розмірі 101 відсоток).
У разі виникнення обставин, передбачених статті 4 Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Відповідно до п. 2 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 р. №1078 (в подальшому - Порядок №1078) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення.
Згідно із п. 1.1 Порядку №1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103%. До 01.01.2016 р. поріг індексації встановлювався в розмірі 101 відсоток (внесені зміни постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2016 р. №77).
Пунктом 5 Порядку №1078 (редакції від 15.12.2015 р., вступив в дію з 01.12.2015 р.) визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Необхідно зазначити, що правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
Незважаючи на наявність спеціального законодавства, якими імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється "одноразова грошова допомога при звільненні зі служби цивільного захисту", при вирішенні цього питання варто субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-ІІІ, Закону №1282-ХІІ, та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту для розрахунку "одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту".
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховним Судом від 21.12.2021 р. в справі №820/3423/18, від 29.04.2020 р. в справі №240/10130/19, від 19.03.2020 р. в справі №820/5286/17, від 26.02.2021 р. в справі №620/3346/19, від 14.11.2024 року в справі №200/638/24, предметом розгляду яких було, включення індексації до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обрахунок та визначення розміру "грошової допомоги на оздоровлення" та "одноразової грошової допомоги при звільненні".
Судовим розглядом встановлено, що на день звільнення позивачу нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 53969,89 грн.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 по справі № 520/13352/24 зобов`язано Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 01.01.2016 р. по 29.05.2017 р. включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року.
На виконання рішення суду по справі № 520/13352/24 на користь позивача 13.11.2024 було виплачено індексацію грошового забезпечення у розмірі 38430,95 грн (а.с. 9). Факт виплати позивачу вище вказаної індексації відповідачем не заперечується.
Оскільки, у даному випадку виплата позивачу індексації грошового забезпечення мала щомісячний характер та враховуючи її особливу правову природу, у відповідача відсутні правові підстави для її неврахування при обрахунку позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні, оскільки вказана виплата розраховувалась на основі грошового забезпечення позивача.
Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області щодо нездійснення перерахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 з урахуванням індексації, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 в справі № 520/13352/24, до його місячного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби та зобов`язання Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням індексації грошового забезпечення, нарахованої та виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.09.2024 в справі № 520/13352/24, до його місячного грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби, з урахуванням раніше виплачених сум.
Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №580/1974/23, суд апеляційної інстанції вважає помилковим, оскільки правовідносини у справі № 580/1974/23 до спірних правовідносин у справі №520/33579/24 не є релевантними, з огляду на наступне.
Так, у справі №520/33579/24 позов зводиться до того, що здійснення перерахунку та виплату одноразової грошової допомоги при звільненні здійснюється з грошового забезпечення, з урахуванням сум його індексації, нарахованих та сплачених на виконання рішення суду.
В той час як, у справі №580/1974/23 ключовим питанням була можливість включення в довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії особам, які проходили службу в органах внутрішніх справ (міліції), у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення, сум індексації цього грошового забезпечення. Позивачем у справі був колишній працівник ОВС (міліції), який бажав здійснити перерахунок раніше призначеної пенсії шляхом витребування у Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» довідки станом на листопад 2019 року про розмір грошового забезпечення поліцейського за прирівняною посадою з обов`язковим включенням у таку довідку окрім основних і щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, також й суми індексації грошового забезпечення.
Отже, предмет позовних вимог у вказаних справах є різним, що виключає можливість застосування висновку Верховного Суду від 31.01.2024 у справі №580/1974/23 до спірним правовідносин у даній справі.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та підлягають задоволенню, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги відповідача не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.  
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
При прийнятті рішення у даній справі суд врахував позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки інших аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), Проніна проти України (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та Серявін та інші проти України (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії  (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Із врахуванням такого підходу Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд апеляційної  інстанції  вважає, що ключові аргументи апеляційної  скарги отримали достатню оцінку. 
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення із дотриманням вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 р. без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 по справі № 520/33579/24 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не може бути оскаржена у касаційному порядку  до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		О.В. Присяжнюк 	
Судді	   	Я.В. П`янова    Л.В. Любчич