Справа № 129/1702/25
Провадження № 22-ц/801/1602/2025
Категорія: 10
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондарук О. П.
Доповідач:Оніщук В. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року	Справа № 129/1702/25	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Оніщука В. В. (суддя-доповідач),
суддів: Берегового О. Ю., Сала Т. Б.,
з участю секретаря судового засідання Кашпрук М. Г., 

учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
особа, яка не брала участі у розгляді справи – ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, – ОСОБА_3 на ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 27 травня 2025 року, постановлену у складі судді Бондарук О. П.,

встановив:

Короткий зміст вимог 
07 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та просила суд поділити спільне майно подружжя шляхом: 
1. Виділення ОСОБА_1 на праві приватної власності такого нерухомого майна: 
- цілого житлового будинку АДРЕСА_1 вартістю 1 500 000 грн; 
- земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 0520810100:05:002:0075 площею 0,10 га по АДРЕСА_1 , вартістю 100 000 грн;
- цілого житлового будинку АДРЕСА_2 вартістю 554 693 грн;
- земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 7124381500:01:002:1114 площею 0,10 га по АДРЕСА_2 , вартістю 237 714 грн; 
- транспортного засобу марки «Volkswagen Passat» 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 800 000 грн.
2. Виділення ОСОБА_2 у приватну власність:
- транспортного засобу марки «Renault Magnum DXI 460», державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 500 000 грн; 
- транспортного засобу марки «Lag GSA-24», державний номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 500 000 грн; 
- транспортного засобу марки «Daf FT XF 105.410», державний номерний знак НОМЕР_4 , вартістю 300 000 грн; 
- транспортного засобу марки «Koegel SN 24», державний номерний знак НОМЕР_5 , вартістю 300 000 грн; 
- транспортного засобу марки «Man TGA 1», державний номерний знак НОМЕР_6 , вартістю 300 000 грн;
- транспортного засобу марки «Reisch», державний номерний знак НОМЕР_7 , вартістю 300 000 грн; 
- корпоративні права на Товариство з обмеженою відповідальністю «Щедрий двір» (100% статутного капіталу).
27 травня 2025 року до суду подано заяву про затвердження мирової угоди та підписану сторонами мирову угоду із відповідними умовами. 

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 27 травня 2025 року затверджену мирову угоду між сторонами, укладену з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок, яка стосується прав та обов`язків сторін щодо поділу майна подружжя, за умовами якої:
«1. Сторони погодили визнати спільним майном подружжя: цілий житловий будинок АДРЕСА_2 вартістю 554 693 грн та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 7124381500:01:002:1114 площею 0,10 га по АДРЕСА_2 вартістю 237 714 грн.; транспортний засіб марки DAF FT XF 105.410, державний номерний знак НОМЕР_4 , вартістю 300 000 (триста тисяч) грн; транспортний засіб марки KOEGEL SN 24, державний номерний знак НОМЕР_5 , вартістю 300 000 (триста тисяч) грн; транспортний засіб марки MAN TGA 1, державний номерний знак НОМЕР_8 , вартістю 300 000 (триста тисяч) грн; транспортний засіб марки REISCH, державний номерний знак НОМЕР_9 , вартістю 300 000 (триста тисяч) грн, як такі, що придбані за спільні кошти подружжя. 
2. Сторони погодили поділити спільне майно подружжя та: 
- Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_10 ), право приватної власності на цілий житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю 1 500 000 грн; земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 0520810100:05:002:0075 площею 0,10 га по АДРЕСА_1 , вартістю 100 000 грн; цілий житловий будинок АДРЕСА_2 , вартістю 554 693 грн та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 7124381500:01:002:1114 площею 0,10 га по АДРЕСА_2 , вартістю 237 714 грн;
- Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_11 ), право приватної власності на: транспортний засіб марки RENAULT MAGNUM DXI 460, державний номерний знак НОМЕР_2 , вартістю 500 000 грн; транспортний засіб марки LAG GSA-24, державний номерний знак НОМЕР_3 , вартістю 500 000 грн; транспортний засіб марки DAF FT XF 105.410, державний номерний знак НОМЕР_4 , вартістю 300 000 грн; транспортний засіб марки KOEGEL SN 24, державний номерний знак НОМЕР_5 , вартістю 300 000 грн; транспортний засіб марки MAN TGA 1, державний номерний знак НОМЕР_8 , вартістю 300 000 грн; транспортний засіб марки REISCH, державний номерний знак НОМЕР_9 , вартістю 300 000 грн; транспортний засіб марки VOLKSWAGEN PASSAT 2017 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартістю 800 000 грн та корпоративні права на Товариство з обмеженою відповідальністю «Щедрий двір» (100 % статутного капіталу).
3. Сторони домовилися, що поділ майна подружжя здійснюється на вказаних вище умовах без будь-яких доплат та/або компенсацій. Сторони вважають такі умови справедливими та не пов`язаними із будь-якими важкими обставинами. 
4. Судові витрати, понесені на оплату судового збору та за надання професійної правничої допомоги залишити за сторонами.
5. Сторони гарантують, що після підписання цієї мирової угоди та у випадку належного її виконання не матимуть жодних майнових претензій одна до одної.
6. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, і не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких осіб, у тому числі держави.
7. Сторони підтверджують, що всі викладені умови цієї мирової угоди відповідають їх реальному волевиявленню та інтересам.
8. Сторони підтверджують, що вони однаково розуміють значення своїх дій та умов даної мирової угоди, правові наслідки її укладення, які передбачені ст. ст. 206-208 ЦПК України та наслідки укладення цієї угоди передбачені ст. ст. 255, 256 ЦПК України».
Провадження у справі закрито.
Затверджуючи мирову угоду суд першої інстанції виходив із того, що мирова угода не порушує прав та інтересів сторін та інших осіб і не суперечить діючому законодавству. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погодившись із таким судовим рішенням, особа, яка не брала участі у справі – ОСОБА_3 , подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким у затвердженні мирової угоди відмовити.

Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 12 червня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя – Панасюк О. С., судді: Сало Т. Б., Береговий О. Ю.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 16 червня 2025 року було задоволено заяву про самовідвід судді Панасюка О. С., справу передано на повторний автоматизований розподіл в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 16 червня 2025 року головуючим суддею визначено суддю Оніщука В. В.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 20 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01 липня 2025 року справу призначено до розгляду на 10 липня 2025 року о 10 год 20 хв. 

Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуваною ухвалою фактично вирішено питання про права та інтереси малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які є доньками відповідача ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Так, ОСОБА_3 та діти зареєстровані та проживають по АДРЕСА_2 , який є предметом спору між сторонами у цій справі.
Окрім того ОСОБА_3 проживала за вказаною адресою без реєстрації з листопада 2020 року по 07 червня 2024 року (дата реєстрації).
Іншого місця проживання малолітні діти не мають та від їх народження не мали, оскільки постійно проживали в будинку по АДРЕСА_2 . 
27 травня 2025 року до Теплицького районного суду Вінницької області надійшло клопотання ОСОБА_7 про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, у якій вказано, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , подружжя має двох спільних дітей, тому будь-яке судове рішення, матиме вплив на права та інтереси ОСОБА_3 та їх з ОСОБА_2 малолітніх дітей – ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 
Проте ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 27 червня 2025 року у задоволенні клопотання було відмовлено. Ухвала суду мотивована тим, що предметом спору у даній справі є спільне майно подружжя, яке сторони набули у спільну власність за період шлюбу з 14 березня 2003 року по 31 травня 2024 року та з 06 червня 2024 року по 27 вересня 2024 року, коли сторони ще продовжували проживати разом. ОСОБА_3 зареєструвала шлюб із відповідачем 31 грудня 2024 року. Доказів того, що ОСОБА_3 має відношення до майна сторін, набутого ними під час шлюбу чи у період з часу розірвання шлюбу і до укладення ОСОБА_2 шлюбу з нею, суду не надано, відсутнє і будь-яке документальне підтвердження факту їх спільного проживання з відповідачем з 2020 року. Земельну ділянку площею 0,1000 га, кадастровий номер 7124381500:01:002:1114, що по АДРЕСА_2 та житловий будинок з надвірними будівлями, що по АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ) відчужила 06 червня 2024 року на користь відповідача згідно нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за № 2587. 
При цьому, суду першої інстанції при вирішенні клопотання про залучення ОСОБА_9 до участі в справі було достеменно відомо, що відповідач ОСОБА_2 має спільно з ОСОБА_9 двох малолітніх дітей, 2021 та 2022 років народження. 
Крім того, суду першої інстанції було достеменно відомо, що ОСОБА_9 проживає та зареєстрована по АДРЕСА_2 та разом з нею проживають малолітні діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які є доньками відповідача ОСОБА_2 , про що вказано в рішенні Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 705/1759/25 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу від 23 травня 2025 року. 
Також залишається незрозумілим на підставі яких саме доказів суд дійшов висновку, що «…спільне майно подружжя, яке сторони набули у спільну власність за період шлюбу з 14 березня 2003 року по 31 травня 2024 року та з 06 червня 2024 року по 27 вересня 2024 року, коли сторони ще продовжували проживати разом..», якщо в 2021 та 2022 роках у відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_9 народилося двоє дітей, які з моменту народження проживали у спірному житловому будинку, а сам житловий будинок та земельну ділянку ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) «продала» відповідачу ОСОБА_2 06 червня 2024 року під час їх спільного проживання у вищевказаному спірному будинку.
До того ж на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду про затвердження мирової угоди ОСОБА_3 ще перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 .
Вирішуючи питання про поділ майна подружжя, а саме житлового будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_2 , Теплицьким районним судом Вінницької області фактично було вирішено питання про права, інтереси та обов`язки ОСОБА_3 та малолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зареєстровані та проживають у вказаному будинку, оскільки враховуючи ту обставину, що спірний житловий будинку разом із земельною ділянкою перейшов у власність позивачці ОСОБА_1 , остання, як власник має право самостійно зняти з реєстрації всіх зареєстрованих в ньому осіб та ставити питання про їх примусове виселення. 
Також судом не було враховано, що до 06 червня 2024 року власником житлового будинку та земельної ділянки під ним була ОСОБА_3 , будинок був придбаний, а капітальний ремонт здійснений за її кошти під час спільного проживання з відповідачем.
Натомість позивачка ОСОБА_1 жодного відношення до спірного будинку не мала та не має, вона ніколи не проживала та не була зареєстрована у вказаному будинку, вона не знайома ні з сусідами, ні з друзями, які неодноразово гостювали у відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_9 . Ні позивачем, ні відповідачем не було надано до суду жодних документів, які б підтверджували той факт, що вказаний спірний житловий будинок та земельна ділянка були набуті ними за період їх спільного проживання.
Таким чином, при постановлені ухвали про затвердження мирової угоди судом не було з`ясовано всі обставини справи, сторонами не було доведено, що житловий будинок та земельна ділянка по АДРЕСА_2 є спільним майном подружжя, набутим ними під час спільного проживання; висновки, які викладені у рішенні суду не відповідають дійсним та фактичним обставинам справи; порушено норми процесуального права – не залучено ОСОБА_3 в якості третьої особи, про що неодноразово вказував Верховний Суд у своїх постановах при вирішені аналогічних спорів, а також судом було порушено право малолітніх дітей на житло, що є недопустимим та грубим порушенням національного та міжнародного законодавства.

Доводи особи, яка подала відзив на апеляційну скаргу
У відзивах на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та представник ОСОБА_2 просять залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги заперечували та надали відповідні пояснення.
ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, при цьому надала заяву про відкладення розгляду справи через захворювання дітей, однак судова колегія вважає за необхідне у задоволенні даної заяви відмовити, оскільки зазначений у наданих довідках діагноз захворювання не перешкоджав заявнику прийняти участь в судовому засіданні, зокрема і в режимі відеоконференції, однак відповідне клопотання не було заявлене. 

Фактичні обставини справи, встановлені судом
14 березня 2003 року Виконкомом Чечелівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
26 червня 2020 року ОСОБА_11 за договором купівлі-продажу придбала у ОСОБА_12 земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 7124381500:01:002:1114 площею 0,1000 га, місце розташування якої Черкаська обл., Уманський р-н, Городецька сільська рада (а. с. 150-151).
ІНФОРМАЦІЯ_6 у ОСОБА_11 та ОСОБА_2 в м. Умань Черкаської області народилася донька – ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_12 (а. с. 106).
ІНФОРМАЦІЯ_7 у ОСОБА_11 та ОСОБА_2 в м. Умань Черкаської області народилася донька – ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_13 (а. с. 107).
Також ОСОБА_11 є матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_14 від 16 листопада 2013 року (а. с. 157).
Рішенням Теплицького районного суду Вінницької області від 30 квітня 2024 року у справі № 129/893/24 шлюб, зареєстрований 14 березня 2003 року Виконкомом Чечелівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , було розірвано.
06 червня 2024 року ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу придбав у ОСОБА_11 земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 7124381500:01:002:1114 площею 0,1000 га, та житловий будинок АДРЕСА_2 (а. с. 152-154).
31 грудня 2024 року ОСОБА_2 та ОСОБА_11 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_15 від 31 грудня 2024 року. Прізвище ОСОБА_11 після реєстрації шлюбу – ОСОБА_10 (а. с. 105).
07 травня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом (а. с. 2-7).
23 травня 2025 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 було розірвано рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 705/1759/25 (а. с. 115).
27 травня 2025 року до суду подано заяву про затвердження мирової угоди (а. с. 118-119).

Позиція суду апеляційної інстанції
Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Указаним вимогам ухвала суду першої інстанції не відповідає.
Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно із ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просила суд здійснити поділ набутого за період шлюбу із ОСОБА_2 майна, подавши згодом на затвердження суду першої інстанції мирову угоду.
Положеннями ч. 1 ст. 207 ЦПК України визначено, що мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. 
Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, особа, яка не брала участі у справі, – ОСОБА_3 зазначала, що мировою угодою, затвердженою ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 27 травня 2025 року, порушуються її інтереси, а також інтереси її малолітніх дітей.
Так, із матеріалів справи встановлено, що предметом спору у цій справі є з-поміж іншого цілий житловий будинок АДРЕСА_2 та земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд кадастровий номер 7124381500:01:002:1114 площею 0,10 га по АДРЕСА_2 .
У вказаному будинку зареєстровані та проживають ОСОБА_3 , спільні малодітні діти ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 , 2021 та 2022 року народження, а також син ОСОБА_3 від попереднього шлюбу, що підтверджується витягами із реєстру територіальної громади та не заперечується сторонами (а. с. 143-144).
Вказаний будинок та земельна ділянка під ним була придбана ОСОБА_2 07 червня 2024 року після розірвання шлюбу із позивачкою ОСОБА_1 , до того ж вказане майно було придбане у ОСОБА_3 , яке, як видно зі змісту договору купівлі-продажу від 07 червня 2024 року, належало їй з 21 грудня 2020 року та 26 червня 2020 року відповідно.
Також колегія суддів зауважує, що на момент затвердження мирової угоди судом першої інстанції 27 травня 2025 року рішення суду про розірвання шлюбу між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 23 травня 2025 року не набуло законної сили.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, апеляційний суд має достатні підстави вважати, що укладена між позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 мирова угода може безпосередньо стосуватися інтересів третіх осіб, а саме ОСОБА_3 та малолітніх дітей ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_2 – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , а також малолітнього сина ОСОБА_3 – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . 
Окрім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву. Натомість зі змісту заяви про затвердження мирової угоди від 27 травня 2025 року вбачається, що вона містить підпис лише відповідача ОСОБА_2 та не містить підпису позивача ОСОБА_1 , на що суд першої інстанції уваги не звернув та зрештою дійшов передчасного висновку про затвердження мирової угоди у цій справі.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Згідно зі статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вказану ухвалу суду слід скасувати на підставі статті 379 ЦПК України, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Водночас апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню, оскільки скарга містить вимогу про відмову у затвердженні мирової угоди, однак розгляд питання про затвердження мирової угоди, поданої до місцевого суду, не входить до повноважень суду апеляційної інстанції.

Щодо судових витрат
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі, – ОСОБА_3 задовольнити частково.
Ухвалу Теплицького районного суду Вінницької області від 27 травня 2025 року скасувати.
Справу № 129/1702/2025 за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя направити до Теплицького районного суду Вінницької області для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а - г пункту 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий                                                                 В. В. Оніщук

Судді                                                                         О. Ю. Береговий

                                                                               Т. Б. Сало