ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4389/25 Справа № 205/2137/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       10 червня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Гречишникової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки,
-за апеляційними скаргами заступника керівника Донецької обласної прокуратури 
на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
01.03.2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровськанадійшов позов першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки, в якому позивач просив витребувати у відповідача земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2, 0 га, із кадастровим номером 1423986600:03:000:0667, що розташована на території територіальної громади Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року у задоволені позовних вимог Першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури (місце знаходження: 49011, м. Дніпро, вул. Щепкіна, буд. 35, ЄДРПОУ 2570700226) в інтересах держави в особі Мангушської селищної ради Маріупольського району Донецької області (місце знаходження: 87400, Донецька область, Маріупольський район, смт Мангуш, пр. Миру, буд. 72, ЄДРПОУ 04340493) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП:  НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою:  АДРЕСА_1 ), про витребування земельної ділянки відмовлено. 

       КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
       19.02.2025 року від Донецької обласної прокуратури надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.
       В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 ніколи не отримував у власність земельну ділянку сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 1423986600:03:000:0667.
Так ОСОБА_2 отримала земельну ділянку у власність з кадастровим номером 1421781100:08:000:1273 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 24.03.2020 року № 1841-СГ. 
Відповідно до п.п.1, 2 наказу Держземагенства України від 10.04.2014 року № 129 «Про деякі питання реєстрації усіх видів документів у системі електронного документообігу «ДОК ПРОФ», документи головних управлінь Держземагенства в областях, що створені після дати видання цього наказу та які не зареєстровані у системі, вважати недійсними.
А у системі «ДОК ПРОФ» є тільки один наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 24.03.2020 року № 1841-СГ, про надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером 1421781100:08:000:1273.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Від представника відповідача, адвоката Сіріньок О.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що прокурором не надано належних доказів, що наказ про отримання відповідачем у власність земельної ділянки є підробним, а тому не має підстав для задоволення апеляційної скарги та позовних вимог.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ
Представник Донецької обласної прокуратури Васильєв О.І., у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав. 
Представник  ОСОБА_1 адвокатСіріньок О.М. проти задоволення апеляційної скарги заперечувала з підстав відзиву на апеляційну скаргу.

       ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
       Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

       Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 1841-СГ від 24.03.2020 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_2 із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі на території Боївської сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів та надати гр. ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 2,000 га, в тому числі пасовища площею 2,000 га (кадастровим номером № 1421781100:08:000:1273) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Боївської сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів. 
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 1841-СГ від 24.03.2020 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі на території Стародубівської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів та надати гр. ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 2,000 га, в тому числі пасовища площею 2,000 га (кадастровим номером № 1423986600:03:000:0667) із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, без зміни цільового призначення для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Стародубівської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів. 
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.01.2023 року за № 319910465, рішенням державного реєстратора виконавчого комітету Сартанської селищної ради м. Маріуполя Донецької області Рогозною А.М. від 27.04.2020 року право власності на земельну ділянку кадастровий номер № 1423986600:03:000:0667, площею 2,000 га, було зареєстровано за ОСОБА_1 .
Відповідно до Наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 5954-СГ від 01.11.2019 року «Про відмову у надані дозволу на розроблення документації із землеустрою» ОСОБА_1 було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки на території Стародубівської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів, орієнтований розмір земельної ділянки 2,000 га, із цільовим призначенням – для ведення особистого селянського господарства з таких підстав: земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права на них на земельних торгах. 
Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2023 року за № 42023052290000003, внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.358 КК України, на підставі самостійного виявлення прокурором кримінального правопорушення, за фактом підроблення наказів Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, на підставі яких фізичні особи набули право власності в порядку безоплатної приватизації на 94 земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної форми власності для ведення особистого селянського господарства на території Стародубівської, Темрюцької, Боївської сільських рад Маріупольського району Донецької області.
Таким чином, матеріали справи містять дві копії наказів Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 24.03.2020 року, зареєстровані під одним номером - №1841-СГ та мають різний зміст. В одному тексті наказу вирішено питання про надання у власність ОСОБА_1 земельної ділянки на території Стародубівської сільської ради Мангушського району Донецької області, в іншому тексті наказу за цим же номером вирішено питання про надання ОСОБА_2 земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення, затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність земельної ділянки площею 2,000 га, розташованої на території Боївської сільської ради Нікольського району Донецької області.

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами незаконність набуття права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2 га з кадастровим номером 1423986600:03:000:0667, а тому позов задоволенню не підлягає.

З таким висновком погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке. 

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Ствердження прокурора на ніби то підроблений документ (наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 02.10.2019 року № 4927-СГ), на підставі якого відповідач отримав у власність земельну ділянку не підтверджено відповідним вироком суду.

В т. 1 на а.с.17-18 міститься копія наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № №1841-СГ від 24 березня 2020 року, щодо затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність без зміни цільового призначення (перелічені громадяни, серед яких і відповідач по справі) ОСОБА_1 , якому передані у власність земельна ділянка площею 2, 0000 га з кадастровим номером 1423986600:03:000:0667.
На данні копії є штрих код, тобто цей наказ було роздруковане із системи документообігу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області «ДОК ПРОФ».
На копії наказу є фотокопія штампу «ЗГІДНО З ОРИГІНАЛОМ» та підпис відповідальної особи Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області.

Тобто той факт, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № №1841-СГ від 24 березня 2020 року відповідно до якого ОСОБА_1 отримав у власність земельну ділянку площею 2, 0000 га з кадастровим номером 1423986600:03:000:0667 був роздрукований з системи електронного документообігу «ДОК ПРОФ» є очевидним. 

Хто, коли, та з якою метою підмінив цей наказ на наказ Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області № 1841-СГ від 24 березня 2020 року, про надання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером 1421781100:08:000:1273, прокурором не встановлено та не доведено до відома суду.

Аналогічна справа була розглянута Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду (справа 199/9897/22, провадження № 61-14436сво24), та у постанові від 05 травня 2025 року зазначено, що встановивши, що розробка проєктно-технічної документації, державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі здійснювалися за ініціативою ОСОБА_16 , у справі наявна відповідна копія наказу ГУ Держгеокадастру у Донецькій області № 4949-СГ від 02 жовтня               2019 року, який був наданий державному реєстратору для реєстрації права власності відповідачки, суди попередніх інстанцій дійшли загалом обґрунтованого висновку про те, що прокурором не доведено належними та допустимими доказами підробку документів, на підставі яких ОСОБА_16 передано у власність спірну земельну ділянку.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

       При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна не підлягає задоволенню.

       Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
       ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
       Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
       Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

        Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заступника керівника Донецької обласної прокуратури залишити без задоволення.
       Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 грудня 2024 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 10.06.2025 року.

       Судді: