Справа №583/5764/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Яценко Н. Г.	
Номер провадження 33/816/655/25 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю секретаря судового засідання – Авраменко Д.А., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника – адвоката Кудіна О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кудіна О.М. на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий за адресою АДРЕСА_1 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік. 
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 605,60 грн, - 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2025 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік за те, що він 18.11.2024 о 02.38 год. по вул. Київській, 46 в м. Охтирка Сумської області, керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння зіниць очей. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Кудін О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2025 року та закрити провадження по справі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказував, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення особі інкримінується керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Зазначав, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, він знаходився на узбіччі дороги в автомобілі з дівчиною, нікуди не їхав, а габарити були включені щоб виділити себе в темну пору доби.
Стверджував, що в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд в лікарні, щоб довести що він не перебуває в стані сп`яніння, а потім відмовився від проходження огляду у зв`язку з тим,що він не керував транспортним засобом.
Вказував, що поліцейські в присутності особи не склали Акт огляду на стан сп`яніння та не вручили його під розписку, не видали направлення до медичного закладу, що на його думку є істотним порушенням порядку освідування.
Звертав увагу на те, що копія протоколу ОСОБА_1 вручена не була.
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Кудіна О.М., які підтримали подану апеляційну скаргу, просили її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали даної справи, відеофайли та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом; орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до вимог п.2.5 Правил дорожнього руху водій зобов`язаний на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичне обстеження для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
На думку апеляційного суду, розглядаючи дану справу про адміністративне правопорушення, суддя суду першої інстанції правильно встановив, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Так, факт скоєння вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 176258 від 18.11.2024, який за змістом відповідає вимогам статті 256 КУпАП і сумнівів не викликає, містить всі обставини, які складають об`єктивну сторону складу правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с. 1);
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якого у результаті огляду, проведеного поліцейським, у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився (а.с.4);
- відеозаписом правопорушення, з якого вбачається, що 18.11.2024 у комендантську годину працівниками поліції виявлено автомобіль марки «ВАЗ 2106» та подано сигнал проблисковими маячками для зупинки. Після цього працівники поліції підійшли до зупиненого автомобіля «ВАЗ 2106», з водійського сидіння якого вийшов ОСОБА_1 , особу водія було встановлено згідно з наданими останнім документами. Під час спілкування з поліцейськими ОСОБА_1 повідомив, що їхав з дівчиною, тобто підтвердив факт керування ним транспортним засобом. Працівниками поліції ОСОБА_1 повідомлено про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння та висловлено пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відповів відмовою та наполегливо прохав проявити до нього розуміння та відпустити додому, так як його вже притягнуто до адміністративної відповідальності і на даний час справа знаходиться на перегляді в апеляційній інстанції. ОСОБА_1 працівниками поліції роз`яснено про наслідки такої відмови та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, після чого водій покинув місце пригоди.
Дослідивши вказані матеріали, в тому числі дослідивши зміст протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також і достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п.2.5.ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Доводи апелянта про те, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення особі інкримінується керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає надуманими, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 176258 від 18.11.2024 Водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння зіниць очей.
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, він знаходився на узбіччі дороги в автомобілі з дівчиною, нікуди не їхав, а габарити були включені щоб виділити себе в темну пору доби, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 неодноразово повідомляє поліцейському, що він їде додому, дівчину свою везе, тобто він сам підтвердив те, що був водієм транспортного засобу.
Доводи апелянта про те, що в ході спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд в лікарні, щоб довести що він не перебуває в стані сп`яніння, а потім відмовився від проходження огляду у зв`язку з тим,що він не керував транспортним засобом, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 дійсно спочатку погодився пройти огляд у медичному закладі, але пізніше відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому він не повідомляв поліцейських, що не керував транспортним засобом, а навпаки повторював, що везе дівчину додому.
Щодо доводів апелянта про те, що поліцейські в присутності особи не склали Акт огляду на стан сп`яніння та не вручили його під розписку, не видали направлення до медичного закладу, що на його думку є істотним порушенням порядку освідування, то їх апеляційний суд обґрунтованими вважати не може зважаючи на наступне.
За змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).
При цьому, диспозиція ст. 130 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за «відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння».
Таким чином, за буквальним змістом ст. 266 КУпАП, встановленим порядком огляду водія на стан алкогольного сп`яніння є пропозиція поліцейського пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів.
Лише у випадку незгоди водія на сам факт застосування спеціального технічного засобу або незгоди з його результатами, у поліцейського виникає обов`язок у двогодинний строк доставити водія до закладу охорони здоров`я для огляду.
При цьому, закон оперує правовими категоріями «відмова від огляду» та «незгода (на застосування спеціального технічного засобу або з його результатами)», які є різними видами вольових актів та тягнуть різні правові наслідки.
У даній справі жоден з досліджених у цій постанові доказів не містить даних, що водій ОСОБА_1 висловлював саме незгоду на застосування спеціального технічного засобу, що потягло б за собою обов`язок поліцейського доставити водія до закладу охорони здоров`я для огляду.
Всі досліджені докази вказують, що водій відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в цілому.
За таких обставин, складення працівником поліції письмового направлення до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було недоцільним, оскільки особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовилась від проходження будь-якого огляду на стан сп`яніння взагалі, а не під час прямування у заклад або у його приміщенні.
Таким чином, у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння.
Щодо доводів апелянта про те, що копія протоколу ОСОБА_1 вручена не була, апеляційний суд зазначає, що з відеозапису вбачається, що після того, як поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, він покинув місце зупинки транспортного засобу. Крім того з матеріалів справи вбачається, що копія протоколу про адміністративне правопорушення була надіслана ОСОБА_1 на його адресу 18 листопада 2024 року (а.с.6).
З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що підтверджується відеозаписом з технічних засобів відеозапису працівників поліції
Тому, переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено, а викладена позиція в апеляційній скарзі розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 судом першої інстанції накладено у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з дотриманням вимоги ст.ст. 33-35 КУпАП, і є достатнім для досягнення мети адміністративного стягнення, зокрема виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нею нових правопорушень.
Враховуючи викладене апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною і обґрунтованою, а тому законних підстав для її скасування, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі не вбачається.
Керуючись ст. 294, 295 КУпАП України, –

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кудіна О.М. – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.