УХВАЛА

06 серпня 2025 року 
м. Київ

справа №240/30982/22
адміністративне провадження №К/990/26229/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гриціва М. І.,
суддів: Стеценка С. Г., Тацій Л. В.
розглянув клопотання Головного управління Пенсійного фонду України (далі - ГУ ПФУ) в Житомирській області про зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року та судового рішення Житомирського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 240/30982/22 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії, і
ВСТАНОВИВ:
1. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила: 
- визнати протиправною відмову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 страхової виплати, як матері померлого медичного працівника, смерть якого настала внаслідок інфікування гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження, передбаченої статтею 39 Закону України від 06 квітня 2000 року №1645-ІІІ «Про захист населення від інфекційних хвороб» (далі - Закон №1645-ІІІ), викладену у листі №1334-02 від 28 жовтня 2022 року;
- зобов`язати Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Житомирській області прийняття рішення про призначення і виплату ОСОБА_1 страхової виплати, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 39 Закону №1645-ІІІ у розмірі 750-кратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01  січня 2021 року, згідно з механізмом передбаченим Порядком здійснення страхових виплат у разі захворювання або смерті медичних працівників у зв`язку з інфікуванням гострою респіраторною хворобою COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, та визначення їх розмірів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 року №498, як матері померлого медичного працівника, смерть якого настала внаслідок інфікування гострою респіраторною хворобою СОVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2 під час виконання професійних обов`язків в умовах підвищеного ризику зараження.
Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 22 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2023 року, позовні вимоги задовольнив.
На виконання рішення суду у справі № 240/30982/22 Житомирський окружний адміністративний суд 21 березня 2024 року видав два виконавчі листи.
Згодом, коли з`ясувалося, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, 12 серпня 2024 року на адресу Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про заміну стягувача у справі №  240/30982/22.
Житомирський окружний адміністративний суд ухвалою від 11 жовтня 2024 року задовольнив заяву про заміну сторони виконавчого провадження, а Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 19 травня 2025 року ухвалу суду першої інстанції залишив без змін.
2. ГУ ПФУ в Житомирській області не погодилося з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій про заміну сторони виконавчого провадження і через підсистему «Електронний суд» подало касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення. 
3. Верховний Суд ухвалою від 09 липня 2025 року касаційну скаргу ГУ ПФУ в Житомирській області залишив без руху та надав скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків касаційної скарги. 
Ухвалою від 30 липня 2025 року Верховний Суд продовжив строк залишення без руху касаційної скарги, встановлений ухвалою Верховного Суду від 09 липня 2025 року, та надав додатковий строк на усунення недоробок касаційної скарги. 
04 серпня 2025 року ГУ ПФУ в Житомирській області через підсистему «Електронний суд» подало заяву про усунення недоліків касаційної скарги.
4. Скаржник усунув вади (недоліки) скарги, які були встановлені ухвалою про залишення касаційної скарги без руху.
5. Верховний Суд ухвалою від 06 серпня 2025 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ПФУ в Житомирській області про перегляд ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2024 року, постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії.
6. Заодно з касаційною скаргою її автор подав клопотання про зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року та судового рішення Житомирського окружного адміністративного суду у цій справі (дата та вид судового рішення не зазначаються) до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.
Клопотання мотивує тим, що виконання оскаржуваних судових рішень зумовить незворотні витрати державних коштів, та призведе до порушення прав, свобод та законних інтересів ГУ ПФУ в Житомирській області.
7. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються.
Згідно із частиною першою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Відповідно до статті 129 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно зі статтею 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами; невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Верховний Суд також виходить з того, що для зупинення виконання судового(их) рішення(ь), яке допускається як винятковий захід, повинні бути поважні причини. Відповідна заява повинна бути мотивована, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. Таке зупинення не повинно порушувати балансу інтересів сторін, а також не порушувати прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.
Заявник повинен навести обґрунтування відповідної вимоги та довести, що захист його прав та інтересів стане об`єктивно неможливим без вжиття таких заходів; для відновлення порушених прав необхідно буде докласти надмірних зусиль та/або витрат; існуватимуть перешкоди для застосування або буде неможливим застосування передбаченого статтями 380 та 381 Кодексу адміністративного судочинства України механізму повороту виконання судового рішення.
Отже, для зупинення виконання судових рішень, яке допускається як виняток, повинні бути вагомі причини. Сподівання і припущення скаржника на певні результати касаційного розгляду справи не можуть бути підставою для зупинення виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Це правило стосується, зокрема й обставин, якими сторона обґрунтовує клопотання про зупинення виконання судових рішень на стадії касаційного провадження.
Зважаючи на те, що клопотання скаржника про зупинення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року та «судового рішення Житомирського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 240/30982/22» наведеним критеріям не відповідає, оскільки не містить достатніх обґрунтувань і доказів на їх підтвердження, які Суд міг би оцінити, тому у задоволенні цього клопотання треба відмовити.
Керуючись статтями 248, 340, 370, 375 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про зупинення виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 травня 2025 року та судового рішення Житомирського окружного адміністративного суду в адміністративній справі № 240/30982/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Копію ухвали направити учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.
Суддя - доповідач                                                                                          М. І. Гриців
Судді                                                                                                              С. Г. Стеценко
                                                                                                              Л.  В. Тацій