КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
14 травня 2025 року
справа № 759/26805/21 
провадження № 22-ц/824/2676/2025
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
судді-доповідача: Музичко С.Г., 
суддів: Болотова Є.В., Сушко Л.П.
при секретарі: Шереметьєвій М.В.
 
учасники справи:
позивач- ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 
третя особа -  Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року та на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2024 року постановлені під головуванням судді П`ятничук І.В., у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 24.11.2021 року звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, яким просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем її реєстрації: АДРЕСА_1 , стягнути з ОСОБА_2 на свою користь сплачений судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.
Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.08.2018 року між нею та ОСОБА_2 Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції м. Києва було зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Починаючи з серпня 2021 року вона з ОСОБА_2 разом не проживають, спільне господарство не ведуть, дитина проживає разом з нею.
Зазначила, що після припинення шлюбних відносин, вона неодноразово зверталась до правоохоронних органів, служби у справах дітей Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації з приводу морального насильства з боку ОСОБА_2 відносно неї та спільної дитини. Вказала, що поведінка ОСОБА_2 негативно впливає на здоров`я та психічний стан дитини.
Вважає, що визначення місця проживання сина разом з нею відповідатиме його інтересам, оскільки позивачка має можливість забезпечити їй належні умови проживання, повного мірою займатися вихованням сина.
21.12.2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в                        м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною, яким просить зобов`язати ОСОБА_1 не перешкоджати ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з його сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити такі способи участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з його сином ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступним чином: ??у формі зустрічей з 10:00 години кожної першої та третьої суботи місяця до 20:00 години кожної першої та третьої неділі місяця - без присутності матері; ??у формі зустрічей з 12 години до 20 години кожної середи місяця - без присутності матері; ??спільного відпочинку ОСОБА_2 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом 21 дня літніх та 7 днів зимових шкільних канікул, а також протягом тривалості весняних шкільних канікул, щорічно без участі матері; зобов`язати Службу у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації надати висновок щодо способу участі ОСОБА_2 у спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позовні вимоги обґрунтовані тим, 20.08.2018 року між ним та ОСОБА_1 було укладено шлюб. В шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначив, що з 2017 року по 2021 рік він з ОСОБА_1 проживали разом однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 , а з 09.08.2021 року проживають окремо.
З 09.08.2021 року ОСОБА_1 стала чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином, взагалі не давала можливості ні бачити сина, ні спілкуватись з ним по телефону, або за допомогою відеозв`язку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вирішити вказане питання в позасудовому порядку не можливо.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року первісний позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини задоволено.
Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем її реєстрації: АДРЕСА_1 .
Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною - задоволено частково.
Зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не перешкоджати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 брати участь у спілкуванні та вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити спосіб участі батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за наступним графіком:
-щосереди з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. без присутності матері;
-щосуботи з 11 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв без присутності матері;
В задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог - відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір 908 ( дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
31.07.2024 року від представника позивача за первісним позовом ОСОБА_6 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 49000,00 грн.
Крім того, 31.07.2024 року представником позивача за зустрічним позовом                      ОСОБА_7. до суду було подано заяву про розподіл судових витрат, в якій вона просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 53 000,00 грн.
Додатковим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня                        2024 року заяву представника позивача за первісним позовом ОСОБА_6 про ухвалення додаткового рішення - задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 49 000 (сорок дев`ять тисяч ) грн. 00 коп.
Заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_7 про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 49 000 (сорок дев`ять тисяч ) грн. 00 коп.
У задоволенні інших вимог заяви, відмовлено.
В судовому засіданні позивач за первісним позовом та її представник апеляційну скаргу підтримали, просили задовольнити.
В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом проти апеляційної скарги заперечувала, просила залишити без задоволення.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Частково задовольняючи зустрічний позов, суд першої інстанції оцінюючи докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, беручи до уваги розпорядок дня малолітньої дитини, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
На думку суду, визначений спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином, із урахуванням відносин, що склалися між сторонами, на даний час є достатнім для відновлення порушеного права позивача та забезпечить можливість батька повноцінно брати участь у вихованні сина.
Так, під час судового розгляду встановлено, що між ОСОБА_2 та дитиною відсутній сталий психологічний зв`язок, дитина повноцінно не сприймає позивача як батька, а тому визначення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з сином у тому вигляді, який просить встановити позивач, може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини.
Крім того, визначаючи вищевказані способи участі батька у вихованні дитини, суд враховував висновок органу опіки та піклування, який суд прийняв до уваги та вважав обґрунтованим, мотивованим, змістовним та складеним з урахуванням взаємовідносин сторін.
Задовольняючи частково заяву представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_7 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, представник позивача за зустрічним позовом вказує, що витрати на правову допомогу становлять 53 000,00 грн.
Вимоги ОСОБА_2 рішенням суду від 26 липня 2024 року було задоволено частково.
Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, зважаючи на досвід адвоката у подібних справах, обсяг, якість та характер наданих послуг, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд вважав що витрати на правову допомогу у розмірі 49 000,00 грн. є обґрунтованим і пропорційним до предмета спору та виконаної адвокатом роботи, а тому підлягають задоволенню.
В поданій апеляційній скарзі на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року ОСОБА_1 просить в частині часткового задоволення зустрічного позову скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.
Вимоги обґрунтовані тим, що всі турботи по догляду за дитиною, та побутові потреби, потреби у необхідних дитячих речах допомагала задовольняти мати скаржниці. Зазначає, що відповідач своїх батьківських обов`язків належним чином не виконував, не цікавився життям свого малолітнього сина, не дізнавався про його потреби. Проведення зустрічей батька з дитиною без присутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, оскільки між ОСОБА_2 та малолітнім ОСОБА_3 відсутній сталий психологічний зв`язок та дитина, враховуючи її вік та тривале проживання з матір`ю, повноцінно не сприймає його як батька. Частково задовольняючи зустрічний позов щодо участі батька у вихованні дитини. Судом було проігноровано та взагалі не взято до уваги докази, які свідчать про його агресивну та суперечливу поведінку.
В поданій апеляційній скарзі на додаткове рішення Святошинського районного суду               м. Києва від 20 серпня 2024 року ОСОБА_1 просить в частині стягнення витрат на правову допомогу з скаржника - скасувати та постановити нове про відмову в задоволенні заяви.
Вимоги обґрунтовані тим, що первісний позов було задоволено та часткового задоволення зустрічного позову, скаржник не має нести обов`язку щодо відшкодування судових витрат на користь ОСОБА_2 .
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.
За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Згідно статті 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.
Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статті 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
У статті 158 СК України передбачено, що за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.
Відповідно до статті 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутись до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо) місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.
Відповідно до частин першої та другої статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
При вирішенні питання про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі у вихованні, спілкуванні з дитиною, судом першої інстанції було взято до уваги наступні докази.
Позивач за зустрічним позовом звертався до Дарницького УП ГУ НП м. Києві з заявою з приводу чинення йому перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( т.1 а.с. 85).
Згідно акту від 02.11.2021 року обстеження умов проживання ОСОБА_2 вбачається, що ОСОБА_2 мешкає в двокімнатній квартирі, для дитини є окреме дитяче ліжко, обладнаний куточок для ігор, є дитячий стіл та стільці, квартира облаштована необхідною побутовою технікою (т.1 а.с. 81-82).
Крім того, згідно висновку органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 103/1015/41/3 від 13.02.2023 року орган опіки та піклування вважає за можливе визначити участь батька ОСОБА_2 у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у формі спілкування з малолітнім сином щосереди з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. та щосуботи з 11 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. (т.2 а.с. 115-116).
На спростування зазначених доводів ОСОБА_1 не було надано до суду, жодного належного і допустимого доказу.
Таким чином відповідачем за зустрічним позовом не спростовано наявність у позивача права на особисте спілкування з дітьми, передбачене положеннями частини другої                                      статті 157 СК України, не доведено неспроможність батька спілкуватися та доглядати за ними самостійно, що могло б перешкоджати нормальному їх розвитку.
Установивши, що між сторонами склалися стосунки, які позбавляють можливості позивача спілкуватися з сином, суд першої інстанції, врахував рішення органу опіки та піклування № 103/1015/41/3 від 13.02.2023, а також акту від 02.11.2021 року обстеження умов проживання ОСОБА_2 , дійшов висновку про доцільність встановити зазначений у згаданому висновку органу опіки та піклування від 13.02.2023 року  порядок і спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми синами без участі матері.
Такий порядок та час спілкування батька з дитиною відповідає інтересам малолітнього ОСОБА_3 , та дозволить налагодити психологічний контакт сина з батьком і не порушить звичайних для нього умов життя та розпорядку дня.
Крім того, з урахуванням установлених у цій справі обставин, за якими між сторонами склались неприязні стосунки, відповідач за зустрічним позовом чинить перешкоди у спілкуванні батька з дитиною, яка проживає з нею, при зустрічах батька з сином, з участю матері між ними виникають сварки в присутності дитини, суд правильно виходив з того, що вказана обставина, зокрема присутність при зустрічах матері, може негативно впливати на психологічний та емоційний стан дитини.
До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30.09.2021 по справі № 176/1955/20.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що мати, усвідомлюючи інтереси дитини та виконуючи рішення суду щодо усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною, має можливість морально підготувати її до зустрічей з батьком, сприяти встановленню психоемоційного зв`язку батька з сином.
Враховуючи обставини справи та вказані норми права, колегія суддів погоджується із висновками суду, що у зв`язку з наявністю конфлікту між батьками, неможливістю батьків самостійно дійти згоди у вихованні сина, а також наявністю об`єктивних перешкод у позивача у спілкуванні з дитиною, буде доцільним проводити побачення сина з батьком за графіком встановленим рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що первісний позов було задоволено та часткового задоволено зустрічний позов, у зв`язку з чим скаржник не має нести обов`язку щодо відшкодування судових витрат на користь ОСОБА_2 , суд зазначає наступне.
Відповідно до частин 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 18.11.2021 року між адвокатом ОСОБА_7. та ОСОБА_2 було підписано договір про надання правничої допомоги та додаткову угоду від 26.07.2024 року до договору про надання правничої допомоги від 18.11.2021 року.
 На підтвердження понесених позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано: 
- договір про надання правничої допомоги від 18.11.2021 року укладений між адвокатом ОСОБА_7. та ОСОБА_2 , 
- додаткову угоду від 26.07.2024 року до договору про надання правничої допомоги від 18.11.2021 року;
- акт про обсяг наданої правової допомоги за договором про надання правничої допомоги від 18.11.2021 року, відповідно до якого вартість наданих послуг з правничої допомоги становить 53 000,00 грн.
При визначенні розміру витрат на правову допомогу, судом першої інстанції було взято до уваги, що зустрічний позов судом було задоволено частково, а тому районний суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви представника позивача за зустрічним позовом ОСОБА_7 про ухвалення додаткового рішення.
Згідно вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленого рішень.
Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 26 липня 2024 року залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2024 року залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду м. Києва 26 липня 2024 року залишити без змін.
Додаткове рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 серпня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 10 червня 2025 року.
 
Суддя-доповідач:
Судді: