ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 р. 	Справа № 520/21047/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Жигилія С.П. ,  П`янової Я.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Григоров Д.В., м. Харків, повний текст складено 04.04.25  по справі № 520/21047/24
за позовом                 ОСОБА_1  
до                Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області                        
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту – ГУ ПФУ в Харківській області, перший відповідач), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі по тексту – ГУ ПФУ в Донецькій області, другий відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.02.2024р. № 204650019516 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати за період трудової діяльності з 01.01.1990р. по 31.12.1994р. згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 15.03.2004р., виданою Приватним підприємством «Агрофірма «Світоч»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із врахуванням заробітної плати за період трудової діяльності з 01.01.1990р. по 31.12.1994р. згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 15.03.2004р., виданою Приватним підприємством «Агрофірма «Світоч», починаючи з дня звернення із заявою про перерахунок пенсії та виплатити недоотриману пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність та безпідставність рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 20.02.2024 № 204650019516, яким позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії з посиланням на не підтвердження даних довідки ПП «Агрофірма «Світоч» про заробітну плату для обчислення пенсії від 15.03.2004 первинними документами, оскільки такий документ містить покликання на первинні документи, на підставі яких його видано. В свою чергу, неможливість проведення перевірки первинних документів через знаходження підприємства, де працював позивач на окупованій території (с. Остриківка, Токмацький район, Запорізька область) не може тягнути для ОСОБА_1 будь-яких негативних наслідків у вигляді позбавлення права на належний соціальний захист.
Просив врахувати висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 03.06.2021 по справі № 127/8001/17 та від 21.02.2020 по справі № 291/99/17, відповідно до яких перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні пенсії.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 по справі № 520/21047/24 адміністративний позов – задоволено частково, зроблено вихід за межі позовних вимог.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.02.2024р. № 204650019516 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати за період трудової діяльності з 01.01.1990р. по 31.12.1994р. згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 15.03.2004р., виданою Приватним підприємством «Агрофірма «Світоч».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із врахуванням заробітної плати за період трудової діяльності з 01.01.1990р. по 31.12.1994р. згідно довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 15.03.2004р., виданою Приватним підприємством «Агрофірма «Світоч», починаючи з дня звернення із заявою про перерахунок пенсії та виплатити недоотриману пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ: 13486010) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 605,60 (шістсот п`ять гривень) 60 коп. Решту судових витрат залишено за позивачем.
Другий відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позову подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його необґрунтованість просить суд апеляційної інстанції рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована твердженнями про відсутність в діях пенсійного органу ознак протиправності, оскільки надана позивачем довідка про заробітну плату від 24.05.2000 за період роботи з жовтня 1989 по березень 1998, видана ПП Агрофірма “Світоч”, не підтверджена первинними документами, а тому підстави для її врахування при обчисленні розміру пенсії – відсутні. 
Враховуючи, що інших довідок про заробітну плату позивачем до заяви про перерахунок пенсії від 14.02.2024 не надавалось, дії Головного управління є правомірними та такими, що ґрунтуються на Конституції, законах України та роз`яснювальних листах Пенсійного фонду України, а позовна заява є безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.
Заперечуючи проти обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача наполягав, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати страховий стаж позивача. Виключними дискреційними повноваженнями у вказаній частині наділені органи Пенсійного фонду України.
Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії звернув увагу суду на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області. Орган ПФУ, який первинно розглядав заяву, в подальшому не має доступу до електронної пенсiйної справи, а відтак, у випадку зобов`язання його судом вчинити певнi дiї, позбавлений можливостi їх вчинення внаслiдок вiдсутностi доступу до електронної пенсiйної справи, що унеможливлює виконання судового рішення.
Позивач у надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти викладених у ній доводів, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.
Переконував, що дії зобов`язального характеру щодо повторного розгляду заяви про переведення з одного виду пенсії на інший має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким в даному випадку є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. Наведене, в свою чергу, узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23. Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для покладання на ГУ ПФУ у Харківській області вчинення дій зобов`язального характеру, оскільки компетентним органом є Головне управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Зауважив, що у спірній довідці вказано суми отриманої заробітної плати за період з 01 січня 1990 року по 31.12.1994, а також зазначено, що на всі виплати нараховано страхові внески. Довідка видана на підставі особового рахунку ОСОБА_1 про нараховану та сплачену заробітну плату. Також у довідці зазначено, що всі бухгалтерські документи знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та те, що підприємство не заперечує проти проведення перевірки первинних документів за період зазначений у цій довідці. Вказана довідка видана установою на підставі особового рахунку ОСОБА_1 , до неї не включені виплати одноразового характеру, містить підписи керівника та головного бухгалтера, відбиток штампу та печатки установи. Записи в довідці викладені чітко, без помарок чи виправлень, відбиток печатки та штампу також чіткі й в повній мірі відображають назву підприємства. Таким чином довідка від 15.03.2004 не дає підстав для сумнівів й відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) (далі – Порядок № 22-1), а тому підстави для її неврахування – відсутні.
Перший відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за віком, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
14.02.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про перерахунок пенсії за віком щодо зміни періоду 60 місяців до 01.07.2000р. у зв`язку з наданою довідкою про заробітну плату.
До заяви позивачем надано довідку про заробітну плату від 24.05.2000, яка видана ПП Агрофірма "Світоч" за період з жовтня 1989 року по березень 1998 року.
Заява позивача була розглянута ГУ Пенсійного фонду в Донецькій області з урахуванням принципу екстериторіальності, відповідно до Порядку № 22-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України від 25.11.2005р. № 22-1 "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
За результатом розгляду заяви та доданих до неї документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 20.02.2024р. № 204650019516 про відмову у перерахунку пенсії позивача, оскільки довідка про заробітну плату не підтверджена первинними документами. 
Позивач, не погодившись із вищевказаним, звернувся до суду з позовом в цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 20.02.2024 № 204650019516, суд першої інстанції виходив з його протиправності, оскільки перевірка обґрунтованості відомостей, зазначених у спірній довідці покладається на пенсійний орган, а не на особу. 
З огляду на те, що Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області у даній справі прав позивача не порушувало, суд відмовив в задоволенні позовних вимог, скерованих до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області.
Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 суд вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії із врахуванням заробітної плати за період трудової діяльності з 01.01.1990 по 31.12.1994 відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 15.03.2004р., виданої Приватним підприємством «Агрофірма «Світоч», починаючи з дня звернення із заявою про перерахунок пенсії та виплатити недоотриману пенсію з урахуванням раніше виплачених сум.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.
Отже, право особи на належне отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.
За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом № 1058-ІV.
Згідно з положеннями статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно із частиною 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За приписами частини 4 статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.
У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"(далі по тексту - Порядок № 22-1).
Відповідно до підпункту 3 пункту 2.1 Порядку № 22-1 для підтвердження заробітної плати за період страхового стажу з 01 липня 2000 року орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу (додатки 3, 4 до Положення).
За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Відповідно до пункту 2.10 Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми. Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
З аналізу наведених норм слідує, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами.
Матеріалами справи підтверджено, що позивач разом із заявою від 14.02.2024 про перерахунок пенсії було надано довідку Приватного підприємства «Агрофірма «Світоч» про заробітну плату для обчислення пенсії від 24.05.2000, видану ОСОБА_1 про те, що його заробітна плата, яка враховується при обчисленні пенсії склала 15465,11 рад. карб. + 17082766,71 куп/карб. (а.с. 10).
Дослідивши вказану довідку колегією суддів встановлено, що остання містить відомості про суми заробітної плати ОСОБА_1 , отриманої за період з січня 1990 року по грудень 1994 року із помісячним розшифруванням.
Також, у вказаній довідці зазначено те, що на всі виплати нараховано страхові внески (єдиний внесок). Довідка видана на підставі особового рахунку ОСОБА_1 про нараховану та сплачену заробітну плату. Всі бухгалтерські документи знаходяться  за адресою: АДРЕСА_2 .
Вказаний документ містить підписи директора підприємства «Агрофірма «Світоч» та головного бухгалтера, а також відбиток круглої печатки підприємства.
Таким чином, вказана довідка у повному обсязі дає змогу встановити періоди та суми отриманої заробітної плати позивачем за заявлений для перерахунку пенсії період з січня 1990 року по грудень 1994 року.
При цьому, Порядком № 22-1 не встановлено обов`язку особи, яка звертається за призначенням пенсії, подавати разом із відповідною заявою первинні документи, на підставі яких була видана довідка про заробітну плату.
При цьому, як вбачається зі змісту вищевказаної довідки, остання видана саме на підставі особових рахунків.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 4.2 розділу 4 Порядку 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема:
реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; 
уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; 
надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку.
Тобто, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при перерахунку позивачу пенсії.
Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 21.02.2020 у справі № 291/99/17,  від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17, від 03 червня 2021 року у справі № 127/8001/17.
При цьому, як зазначено Верховним Судом у постанові від 23 грудня 2020 року у справі №520/7125/17 посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.
З огляду на те, що довідка Приватного підприємства «Агрофірма «Світоч» про заробітну плату для обчислення пенсії від 24.05.2000 містить всі необхідні реквізити, відповідає встановленій формі, а також, що є головним, містить посилання на особові рахунки на підставі яких вона була видана вищевикладене, необґрунтованими є посилання другого відповідача на необхідність здійснення перевірки вказаної довідки щодо відповідності первинним документам. 
При цьому, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про те, що пенсійним органом вживались заходи з метою проведення перевірки відповідності відомостей про суми заробітної плати первинним документам. Крім того, відповідачами в обґрунтування відмови здійснення перерахунку пенсії позивача із врахуванням спірної довідки, окрім як необхідність здійснення перевірки відповідності первинним документам, не наведено доведено будь-якого факту сумнівності відомостей, зазначених у спірній довідці.
Таким чином, надані позивачем документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на перерахунок пенсії лише з тих підстав, що пенсійний орган не виконує покладені на нього завдання та функції в частині здійснення перевірки достовірності відомостей, зазначених у довідці про розмір виплаченої позивачу заробітної плати за спірний період.
Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідно до вимог частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
В силу частини 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом норм частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що під час розгляду справи пенсійним органом жодним чином не доведено факту сумнівності відомостей, зазначених у спірній довідці, а відтак, відсутність первинних документів, за наявності у такому документі покликання на них, не повинна обмежувати право позивача на належне пенсійне забезпечення. 
Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.02.2024 № 204650019516 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати за період трудової діяльності з 01.01.1990 по 31.12.1994 відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої Приватним підприємством «Агрофірма «Світоч» та зарахування заробітної плати за період трудової діяльності з 01.01.1990 по 31.12.1994 при здійсненні перерахунку пенсії.
Разом з цим, колегія суддів зауважує, що судом першої інстанції в резолютивній частині рішення помилково було вказано дату спірної довідки (15.03.2004), замість вірної (24.05.2000), а в описовій та мотивувальній частині рішення неправильно зазначено період, за який видана довідка ПП Агрофірма "Світоч" (з жовтня 1989 року по березень 1998 року), замість (01.01.1990 по 31.12.1994), що відповідно є підставою для зміни судового рішення в цій частині.
Щодо обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача колегія суддів зазначає наступне.
Колегія суддів зауважує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).
Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.
Згідно з положеннями Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.
На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Разом з цим, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.
Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
З огляду на те, що спірна довідка підлягала врахуванню при здійсненні перерахунку пенсії позивача, колегія суддів дійшла висновку про дотримання ОСОБА_1 при зверненні до ГУ ПФУ із заявою про перерахунок пенсії всіх визначених законодавством умов.
Відтак, враховуючи, що підстав для відмови у здійсненні позивачу перерахунку пенсії у спірних правовідносинах не було, існує лише один вид правомірної поведінки пенсійного фонду – здійснити позивачу такий перерахунок.
Отже, у пенсійного органу відсутній вибір між декількома можливими правомірними рішеннями, а тому зазначені повноваження не є дискреційними.
Процедура прийняття, оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлена Порядком № 22-1.
Відповідно до абзацу 13 пункту 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
За приписами пункту 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації) / фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
Відповідно до частини 4 статті 45 Закону № 1058-IV перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:
у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;
у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.
З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача від 14.02.2024 здійснювалось ГУ ПФУ у Донецькій області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2 Порядку.
Отже, оскільки ГУ ПФУ у Донецькій області було безпідставно відмовлено позивачу у здійсненні перерахунку пенсії позивача із зарахуванням заробітної плати за період трудової діяльності з 01.01.1990 по 31.12.1994 відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 24.05.2000, виданої Приватним підприємством «Агрофірма «Світоч», саме другим відповідачем має бути поновлено порушені права позивача в частині зарахування такої заробітної плати та здійснення перерахунку.
Водночас дії зобов`язального характеру щодо виплати пенсії після проведення позивачу перерахунку ГУ ПФУ у Донецькій області, має вчинити ГУ ПФУ у Харківській області, як орган, у якому позивач перебуває на обліку.
Відповідно до статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно з частиною 2 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Враховуючи, що судом першої інстанції внаслідок неповного з`ясування обставин у справі та неправильного застосування норм матеріального права помилково вказано в резолютивній частині рішення дату видачі довідки, а в описовій та мотивувальній частинах рішення неправильно зазначено період, за який видана довідка ПП Агрофірма "Світоч", при цьому провести виплату пенсії після перерахунку зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, не  Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, де перебуває на обліку позивач, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 по справі № 520/21047/24 в цій частині шляхом викладення мотивувальної частині рішення в редакції цієї постанови, а резолютивну частину рішення в такій редакції: 
«Адміністративний позов – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.02.2024р. № 204650019516 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати за період трудової діяльності з 01.01.1990 по 31.12.1994 відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 24.05.2020, виданої Приватним підприємством «Агрофірма «Світоч».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, Площа Соборна, будинок 3, ЄДРПОУ 13486010) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати за період трудової діяльності з 01.01.1990 по 31.12.1994 відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 24.05.2020, виданої Приватним підприємством «Агрофірма «Світоч», починаючи з дня звернення із заявою про перерахунок пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (а 61022, м.Харків, м-н Свободи, 5, Держпром 3 під., 2 пов. ЄДРПОУ 14099344) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію із врахуванням заробітної плати за період трудової діяльності з 01.01.1990 по 31.12.1994 відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 24.05.2020, виданої Приватним підприємством «Агрофірма «Світоч», починаючи з дня звернення із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити».
В іншій частині колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, а тому підстави для його зміни або скасування в цій частині відсутні.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в цій частині не спростовують.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-  

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області - задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 по справі № 520/21047/24 - змінити шляхом викладення мотивувальної частині рішення в редакції цієї постанови, а резолютивну частину рішення в такій редакції: 
«Адміністративний позов – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.02.2024р. № 204650019516 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії із врахуванням заробітної плати за період трудової діяльності з 01.01.1990 по 31.12.1994 відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 24.05.2020, виданої Приватним підприємством «Агрофірма «Світоч».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., місто Слов`янськ, Площа Соборна, будинок 3, ЄДРПОУ 13486010) здійснити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 ) перерахунок пенсії із врахуванням заробітної плати за період трудової діяльності з 01.01.1990 по 31.12.1994 відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 24.05.2020, виданої Приватним підприємством «Агрофірма «Світоч», починаючи з дня звернення із заявою про перерахунок пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (а 61022, м.Харків, м-н Свободи, 5, Держпром 3 під., 2 пов. ЄДРПОУ 14099344) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсію із врахуванням заробітної плати за період трудової діяльності з 01.01.1990 по 31.12.1994 відповідно до довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 24.05.2020, виданої Приватним підприємством «Агрофірма «Світоч», починаючи з дня звернення із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити».
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 по справі № 52021047/24 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	С.П. Жигилій    Я.В. П`янова