ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 серпня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 335/1758/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Суховарова А.В., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2025 року (суддя  Мінаєв М.М.)
у справі № 335/1758/25
за позовом ОСОБА_1 
до Департаменту патрульної поліції
про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

25.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3769290 від 01.01.2025, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 березня 2025 року у справі № 335/1758/25 клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду задоволено, поновлено пропущений ним строк звернення до суду з позовом про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, прийнято до розгляду позову заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та відкрито провадження у справі.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2025 року у справі № 335/1758/25 адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишено без розгляду.
Судом першої інстанції виходив з того, що позивач в судовому засіданні 17.03.2025 підтвердив, що оскаржена постанова було оголошена йому на місці події 01.01.2025. Суд зазначив, що раніше надані позивачем відомості про те, що він дізнався про факт існування оскарженої постанови лише 17.02.2025, не відповідають дійсності, а викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі від 05.03.2025 висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, оскільки ґрунтувався на недостовірних відомостях, наданих позивачем. Суд встановив, що позов поданий з пропуском встановленого законом строку без поважних причин.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Скаржник вказує, що він спірну постанову не отримував та про існування спірної постанови дізнався лише 17.02.2025, під час ознайомлення захисника з матеріалами іншої справи №335/512/25. Позивач вважає, що в спірному випадку слід уникати надмірного формалізму, а також звертає увагу, що він визнаний особою з інвалідністю 2 групи внаслідок війни.
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до приписів ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
В силу приписів ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених  КАС України  певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Визначення законодавцем строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що частинами другою та третьою  статті 122 КАС України  чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме  з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Порівняльний аналіз словоформ «дізналася» та «повинна була дізнатися» дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
У своїх постановах Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Статтею 286 КАС України визначені   особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. 
Згідно положень ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Вирішуючи питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду, судом відповідно до наявних у справі доказів з`ясовано, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3769290 від 01.01.2025, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, винесена в присутності позивача на місці вчинення інкримінованого йому правопорушення (ч.2, 4 ст.258, ч.1 ст.276 КУпАП), втім позивачу на місці її складення вручена не була. 
Як зазначено у вказаній постанові та підтверджено відеозаписом з бодікамери поліцейського, ОСОБА_1 відмовився від підпису про отримання її копії, тому копія постанови надіслана позивачу засобами поштового зв`язку листом за вихідним № 17 від 02.01.2025, який станом на 20.01.2025 повернуто відповідачу за закінченням терміну зберігання, тобто з незалежних від відповідача підстав.
Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено  (ч.1).
Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (ч.3 ст. 285 КУпАП).
У випадках, передбачених  статтею 258  цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (ч.5 ст. 285 КУпАП).
Отже, встановлені у справі обставини свідчать, що про розгляд справи про адміністративне правопорушення 01.01.2025 та винесення постанови серії ЕНА №3769290 від 01.01.2025 позивачу було достеменно відомо з 01.01.2025, тому доводи позивача, що про існування оскаржуваної постанови він  дізнався лише 17.02.2025, є такими, що не відповідають фактичним обставинам, тому судом першої інстанції обґрунтовано не прийняті. 
Також суд апеляційної інстанції зауважує, що коли відповідачем вчинено усі передбачені процесуальні дії щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, зокрема, в частині оголошення змісту постанови та її вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, користуватись правом отримувати цю постанову чи ні залежить лише від волевиявлення цієї особи. Більше того, це правило діє і у контексті отримання чи неотримання особою цієї постанови засобами поштового відправлення.
Відповідно до висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 30.04.2024 у справі № 536/455/23, за наявності факту відмови позивача від отримання постанови у справі про адміністративне правопорушення, у разі неотримання поштового відправлення особою, щодо якої складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності у не автоматичному режимі, датою вручення цієї постанови слід вважати дату повернення конверта до відповідного органу поліції. 
Отже, за обставин цієї справи днем вручення позивачеві оскаржуваної постанови фактично вважається 20.01.2025 - день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до відповідача. Натомість, як встановлено вище, позивач звернувся до суду лише 25.02.2025, тобто з пропуском встановленого ст. 286 КАС України строку.
Наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду, яким судом першої інстанції надано належну оцінку,  не дають підстав вважати, що в даному випадку існували дійсні об`єктивні перешкоди для своєчасного звернення позивача за захистом своїх прав до суду. 
Норми Кодексу адміністративного судочинства  України не містять виключень або підстав для звільнення учасників справи від обов`язку надавати докази до суду та доводити обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, згідно з ч.1 ст. 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами. Підстави пропуску строку можуть бути визнані судом поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання адміністративного позову.
В спірному випадку, суд апеляційної інстанції погоджується з судом першої інстанції про відсутність  поважних причин, за яких позивач не міг звернутися до адміністративного суду в межах передбаченого законом строку, а наведені позивачем (представником позивача) доводи щодо пропуску строку правильно визнані судом першої інстанції необґрунтованими та такими, що не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення.
Відтак, враховуючи приписи ч.4 ст.123 КАС України, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 слід залишити без розгляду. Аргументи апеляційної скарги цей висновок суду не спростовують.
Відповідно до положень ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17 березня 2025 року у справі № 335/1758/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров