УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
14 серпня 2025 року 
м. Київ

справа №120/3224/22
адміністративне провадження № К/990/34047/25  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Чиркіна С.М., 
суддів:                       Берназюка Я.О., Кравчука В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі №  120/3224/22 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,-
УСТАНОВИВ: 
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України, Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2022 повернуто позивачу, у зв`язку із підписанням позовної заяви від імені фізичної особи ОСОБА_1 іншою особою, право якої на вчинення таких дій від імені позивача не підтверджено у встановленому законом порядку.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.05.2022 апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала, у зв`язку з тим, що така апеляційна скарга від імені позивача підписана іншою особою, відомості про яку в апеляційній скарзі відсутні.
В липні 2022 року позивач повторно подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2022 повернуто особі, яка її подала.
В січні 2025 року позивач втретє подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2025 визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2022.
Відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 13.04.2022.
12.08.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій скаржник просить скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі № 120/3224/22.
Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.
За правилами пункту 3 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Як встановлено Судом, ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2025 року вже було відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі № 120/3224/22 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Враховуючи факт постановлення Верховним Судом 11 липня 2025 року ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Крім того, Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частини першої статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами (в тому числі правом на оскарження судових рішень). Зловживання процесуальними правами не допускається.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.
Водночас, в касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про відвід суддям Чиркіну С.М., Стародубу О.П., Єзерову А.А., Кравчуку В.М., Шарапі В.М., Берназюку Я.О., Стеценку С.Г.
Колегія суддів враховує, що форма та зміст касаційної скарги визначені статтею 330 КАС України. 
Водночас стаття 330 КАС України не передбачає зазначення в касаційній скарзі заяви про відвід. 
Втім порядок подання заяви про відвід визначений статтею 39 КАС України. 
Так, згідно із частиною третьою статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
В порядку визначеному статтею 334 КАС України на час подання заяви про відвід касаційне провадження не було відкритим. 
Своєю чергою статтею 167 КАС України встановленні загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.
Відповідно до пунктів 4, 5 та 7 частини першої статті 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання повинні містити: зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; підстави заяви (клопотання, заперечення); інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Зі змісту вказаної заяви вбачається, що така заява подана разом із касаційною скаргою ще до визначення в порядку автоматизованого розподілу складу колегії судів для розгляду цієї касаційної скарги та адресована всім суддям судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. 
Колегія суддів наголошує, що узагальнене формулювання заяви про відвід, адресоване всім суддям судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав ще до формування складу суду, вказує на формальність заявлених вимог та спробу заблокувати автоматизований розподіл справи. Така заява не лише не відповідає процесуальним вимогам, а й свідчить про використання механізму відводу як засобу тиску або затягування розгляду справи, що є неприпустимим.
Вищезазначена заява про відвід не містить викладення конкретних фактів щодо проявів упередженості чи необ`єктивності суддів, визначених для розгляду цієї справи.
Отже заява про відвід не відповідає вимогам статей 39, 330 КАС України. 
Відповідно до частини другої статті 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Отже, за правилом частини другої статті 167 КАС України якщо заява (клопотання, заперечення) є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_1 про відвід суддів варто повернути без розгляду як очевидно безпідставне.
Керуючись статтями 328, 333 КАС України, Верховний Суд,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2025 у справі № 120/3224/22 за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України, Управління соціального захисту населення Тульчинської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.
Клопотання ОСОБА_1 про відвід суддів у справі №  120/3224/22, повернути заявнику без розгляду.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач:                                                                                 С.М. Чиркін

Судді:                                                                                                     Я.О. Берназюк

                                                                                                              В.М. Кравчук