ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4489/25 Справа № 191/3347/24 	  	Головуючий у першій інстанції: Місюра К. В. Суддя-доповідач:  Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого –                         Красвітної Т.П., 
суддів:                                 Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря                 Сахарова Д.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області у складі судді Місюри К.В. від 16 січня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про встановлення факту, що має юридичне значення,– 
ВСТАНОВИЛА:
У липні 2024 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з даною заявою, посилаючись на те, що вона уродженка м. Золоте Луганської області, 26.05.1980 року Червонозаводським районним відділом внутрішніх справ м. Харкова була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 , який нею був втрачений. 02.07.1985 року Старогородським районним відділом внутрішніх справ м. Вінниці заявниця була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року НОМЕР_2 , замість втраченого паспорта громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_3 . 26.11.1986 року, заявниця уклала шлюб з ОСОБА_2 . Згідно відповіді на адвокатський запит від Центрально-міського ВДРАЦС у місті Дніпрі ПМУ МЮ (м. Одеса), актовий запис про шлюб був складений виконавчим комітетом Невської сільської ради Кремінського району Луганської області. 06.01.1987 року заявниця, у зв`язку з укладанням шлюбу та зміною прізвища, була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_4 . У період з 1989 року по 1993 року  ОСОБА_1 була офіційно працевлаштована у колгоспі ім. Фрунзе с.Жахнівка Тиврівського району Вінницької області та колгоспі ім. Сафоника с. Онитківці Тиврівського району Вінницької області. У квітні 2014 року заявниця звернулася до Кремінського РС УДМС в Луганській області із заявою про встановлення особи, належності до громадянства України та видачу паспорта громадянина України вперше. 25.04.2014 року Кремінським РС УДМС в Луганській області заявниці була видана довідка №578 про те, що вона справді зверталася до Кремінського РС УДМС в Луганській області із заявою щодо видачі паспорта замість утраченого, однак за проведеною перевіркою встановлено особу заявниці, але не встановлено належності до громадянства будь якої держави. 21.08.2023 року заявниця звернулася до УВКБ ООН із проханням про правову допомогу щодо підтвердження наявності або відсутності громадянства, а також за правовим захистом для осіб без громадянства і тих, хто ризикує такими стати (УВКБ ООН, справа №788-23-2274451).  ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського відділу ГУ ДМС в Дніпропетровській області з письмовою заявою про встановлення належності до громадянства України та отриманням паспорта громадянина України вперше. 06.03.2024 року Першотравенський відділ ГУ ДМС в Дніпропетровській області листом №С- 6/6/1238/3378-24 повідомив, що належність до громадянства України заявниці не встановлено, у зв`язку з чим, для отримання довідки про реєстрацію громадянином України та в подальшому паспорта громадянина України заявниці рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року або про встановлення факту проживання на території України станом за на 13.11.1991 року. З моменту народження та по теперішній час заявниця територію України не покидала, громадянства (підданства) іншої країни не має, до адміністративної та кримінальної відповідальностей не притягувалася. Зазначила, що вона постійно проживала на території України станом на 1991 рік, у тому числі станом 13 листопада 1991 року та не була громадянином іншої держави. Встановлення даного факт їй необхідне для отримання паспорта громадянина України. Тому заявник просила встановити факт її постійного проживання на території України, станом на 13 листопада 1991 року.
Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року заяву задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Золоте Луганської області, на території України станом на 13.11.1991 року. 
В апеляційній скарзі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову в задоволенні заяви. 
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується матеріалами справи. Від ОСОБА_1 надійшла заява від 03.06.2025 про розгляд справи без її участі та без участі її представника. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , Україна, про що виконавчим комітетом Золотівської міської ради м. Первомайська Луганської області складено актовий запис №59 від 04.02.1956, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого повторно Відділом РАЦС Первомаського міського управління юстиції Луганської області 13.08.2010 року (а.с. 14). 
Відповідно до копії листа ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області від 11.09.2023, зокрема, ОСОБА_4 (рос.мова), ІНФОРМАЦІЯ_1 , була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_1 26.05.1980 року Червонозаводським районним відділом внутрішніх справ м.Харкова (а.с. 17, 18). 
02.07.1986 року ОСОБА_4 (рос.мова), ІНФОРМАЦІЯ_1 , була документована Старогородським районним відділом внутрішніх справ м.Вінниці паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року НОМЕР_2 , що підтверджується копією листа ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області від 11.09.2023 та копією заяви на видачу паспорта (а.с. 17, 19). 
Згідно листа Центрально-міського відділу ДРАЦС у місті Дніпрі ПМУ МЮ (м. Одеса) №89/31.28-25 від 06.07.2024 року, 26.11.1986 року виконавчим комітетом Невської сільської ради Кремінського району Луганської області був складений актовий запис про шлюб №13 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; після реєстрації шлюбу прізвище змінила на ОСОБА_5 (а.с. 15-16). 
06.01.1988 року заявниця ОСОБА_1 , у зв`язку з укладанням шлюбу та зміною прізвища, була документована паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року серії НОМЕР_4 Кремінським РВВС в Луганській області, що підтверджується копією листа ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області від 11.09.2023 та копією заяви на видачу паспорта(а.с. 17, 20).
У період з 1989 року по 1993 року  ОСОБА_1 була працевлаштована у колгоспі ім. Фрунзе с. Жахнівка Тиврівського району Вінницької області та колгоспі ім. Сафоника с.Онитківці Тиврівського району Вінницької області, відповідно до інформації архівного відділу Вінницької районної військової адміністрації Вінницької області, копії листа Тиврівської селищної ради Вінницької області від 18.12.2023 №03.1-06/1456, копій книг розрахунків по оплаті праці за 1989-1993 роки (а.с. 23-58). 
Зокрема, архівним відділом Вінницької районної військової адміністрації Вінницької області надано архівні витяги з наступних протоколів: 
№10 від 28.07.1990 засідання правління колгоспу ім. Фрунзе с. Жахнівка Тиврівського району Вінницької області, згідно якого  ОСОБА_6 просить розрахувати з виїздом, вирішили - після ремонту квартири (а.с. 26); 
№9 від 23.04.1991 засідання правління колгоспу ім. Фрунзе с. Жахнівка Тиврівського району Вінницької області, згідно якого, зокрема, слухали заяву ОСОБА_1 з проханням надати відуск (а.с. 27); 
№6 від 24.12.1991 засідання правління колгоспу ім. Сафоника с.Онитківці Тиврівського району Вінницької області, згідно якого, зокрема, слухали заяву ОСОБА_1 про надання розрахунку з колгоспу, в зв`язку з сімейними обставинами; вирішили в розрахунку відмовити (а.с. 28); 
№13 від 29.12.1992 засідання правління с/г підпиємства “Онитківське” с. Онитківці Тиврівського району Вінницької області, згідно якого, зокрема, слухали заяву ОСОБА_1 на відпуск; вирішили надати відпуск ОСОБА_1 (а.с. 29). 
Заробітна плата ОСОБА_1 у КСП “Онитківське” с. Онитківці Тиврівського району Вінницької області, згідно книг обліку розрахунків по оплаті праці за 1991 рік, становила у серпні - 197,79 руб., у вересні - 144,39 руб., у жовтні - 129,87 руб., у листопаді - 190,45 руб., у грудні - 706,37 руб., що підтверджується також копією довідки Тиврівської селищної ради №09/4-86 від 17.05.2024 (а.с. 45). 
Листом Тиврівської селищної ради Вінницької області від 08.09.2023 №03.1.-08/1085 повідомлено про відсутність даних щодо реєстрації місця проживання та інших персональних даних відносно  ОСОБА_1 (а.с. 21). 
Кремінська міська військова адміністрація Сєвєродонецького району Луганської області своїм листом від 07.09.2023 №01-21/2205 повідомила, що за відомостями реєстру Кремінської територіальної громади, що ведеться засобами відомчої інформаційної системи ДМС України, інформації щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 не знайдено (а.с. 22). 
Станом на 27.09.2023 за даними інформаційно-аналітичної системи “Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості” відомості стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Золоте Луганської області, відсутні, що підтверджується копією листа Демартаменту інформатизації МВС України від 25.09.2023 №788-23-1037010 (а.с. 59). 
Згідно копії акту про проведення перевірки факту проживання, складеного 29.05.2024 депутатом Миколаївської сільської ради за участі свідків, ОСОБА_1 фактично проживає за адресою по АДРЕСА_1 (а.с. 62). 
У квітні 2014 року заявниця звернулася до Кремінського РС УДМС в Луганській області із заявою щодо видачі паспорта замість утраченого (а.с. 63). 
25.04.2014 року Кремінським РС УДМС в Луганській області заявниці була видана довідка №578 про те, що вона справді зверталася до Кремінського РС УДМС в Луганській області із заявою щодо видачі паспорта замість утраченого, однак за проведеною перевіркою встановлено особу заявниці, але не встановлено належності до громадянства будь-якої держави (63). 
ОСОБА_1 27.02.2024 звернулася до Першотравенського відділу ГУ ДМС в Дніпропетровській області з письмовою заявою про встановлення належності до громадянства України та документування паспортом громадянина України вперше, у зв`язку із втратою паспорта громадянина колишнього СРСР (а.с. 65-67). 
06.03.2024 року Першотравенський відділ ГУ ДМС в Дніпропетровській області листом №С-6/6/1238/3378-24 повідомив, зокрема, що належність до громадянства України заявниці не встановлено, у зв`язку з чим, для отримання довідки про реєстрацію громадянином України та в подальшому паспорта громадянина України заявниці рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року або про встановлення факту проживання на території України станом за на 13.11.1991 року. 
Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. 
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 
Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 
Отже, законом передбачена можливість встановлення юридичних фактів щодо виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, до яких відносяться і факти постійного проживання на території України, що можуть мати значення для виникнення права особи на набуття громадянства України. 
У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність. 
В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.
Статтею 4 Конституції України визначено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом. 
Факт проживання на території України на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» є підставою для оформлення громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, відповідно до якого громадянами України є особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав. 
Згідно з пунктом 9 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону особа, яка проживала на території України за станом на 13 листопада 1991 року і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її проживання в Україні на зазначену дату, подає: а) заяву про встановлення належності до громадянства України; б) копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 13 листопада 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) судове рішення про встановлення юридичного факту проживання особи на території України за станом на 13 листопада 1991 року. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що заявниця  ОСОБА_1 , станом на 13.11.1991 року (набрання чинності Законом України "Про громадянство України") проживала на території України, що підтверджується численними доказами роботи заявниці уперіод з 1989 року по 1993 року у колгоспі ім. Фрунзе с. Жахнівка Тиврівського району Вінницької області, колгоспі ім. Сафоника с.Онитківці Тиврівського району Вінницької області та сільськогосподарському підприємстві “Онитківське” с. Онитківці Тиврівського району Вінницької області, доказами одержання заявницею доходу у вказаний час на території України, – колегія дійшла висновку про наявність підстав для задоволення заяви та встановлення факту проживання заявниці на території України станом на 13.11.1991 року. 
Доводи апелянта про відсутність у свідоцтві про народження ОСОБА_7 записів по-батькові та місця народження — не спростовують наведених вище висновків апеляційного суду про проживання заявниці на території України станом на 13.11.1991 року.
Щодо доводів апеляційної скарги про наявність розбіжності у написанні прізвища заявниці у актовому записі про шлюб №13 від 26.11.1986 року (замість Розломова вказано - ОСОБА_8 ), то факт укладення шлюбу заявниці та зміни її прізвища підтверджується також іншими допустимими доказами. Зокрема, у заяві на видачу паспорта від 25.12.1986 зазначені наступні відомості: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 (а.с. 20). 
Колегія наголошує, що клопотання про надання  доказів, витребування доказів судом   - не заявлено, що підтверджується матеріалами справи, протоколами судових засідань. 
Положеннями статті 80 ЦПК України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Тому суд оцінює належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також вирішує питання про достатність сукупності доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи.
Обґрунтування апеляційної скарги, що надані докази не підтверджують факт постійного проживання заявниці на території України станом на 13.11.1991 - є безпідставним; згідно положення пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про громадянство України» доведенню підлягає факт проживання особи в Україні на момент набрання чинності вказаним Законом, тобто на 13 листопада 1991 року, за умови відсутності громадянства інших держав. 
У своїй заяві  ОСОБА_1  стверджує, що з моменту народження та по теперішній час територію України не покидала, громадянства (підданства) іншої країни не має, до адміністративної та кримінальної відповідальностей не притягувалася. 
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення місцевого суду – без змін. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області – залишити без задоволення. 
Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2025 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 
Повний текст постанови складено 16 червня 2025 року. 

Головуючий                                                                Т.П. Красвітна

Судді                                                                        В.С. Городнича

                                                                               М.Ю. Петешенкова